33/804/407/21 
                                                                                264/2866/21

                                                                                                                                                             
                                                                                                                                              33/804/407/21
                                                                                                                                             264/2866/21

Категория:  ст. 130 ч.1  КпАП України                                                   
                                                   
                                                П О С Т А Н О В  А
                                                      І м е н е м    У к р а ї н и 

    02 вересня  2021 року                                                                                              м. Маріуполь
                               м. Маріуполь
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ  та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Топчій Т.В. за участю секретаря Марченка М.В., Коростелкіна С.Л. та його захисника Попова В.М. розглянувши апеляційну скаргу   захисника Попова В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  02 липня  2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
                                                               
                                                      ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

  Згідно протоколу про  адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04.05.2021 року о 16.54, рухаючись по вул. Напірній в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував автомобілем «ВАЗ 21063»  державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест», результат огляду 2,20 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованій медичній установі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Постановою Іллічівського районного  суду м. Маріуполя Донецької області від 02 липня 2021 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі захисник  Попов В.М. просить постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що справу було розглянуто без участі останнього, хоча він перебував у будівлі суду разом зі свідками, судовою охороною був записаний до журналу відвідувачів. 
Крім того, вказує, що суд не з`ясував всі обставини справи, а саме не встановив чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом у вказаний в протоколі час, чи місять матеріали справи належні і допустимі докази, які б підтверджували факт керування автомобілем, чи були у працівників поліції законні підстави вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння. Суд послався на постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАН №4160404 від 04.05.2021 року за ст. 125 КУпАП, як на доказ факту керування автомобілем ОСОБА_1 . Разом з тим, вказана постанова не може бути належним та допустимим доказом, оскільки вона була оскаржена до суду, рішення по справі не прийнято.
    Зауважує, що автомобілем в зазначений в протоколі час керував не ОСОБА_1 , а його знайомий ОСОБА_3 . ОСОБА_1 в цей час перебував вдома з дружиною, коли почув поліцейську сирену та побачив, як зупинився його автомобіль, вийшов на вулицю, з автомобіля вийшов ОСОБА_3 та ще кілька пасажирів. Поліцейські підбігли пізніше та не змогли з`ясувати хто саме керував автомобілем та звинуватили в цьому ОСОБА_1 , оскільки це його транспортний засіб. Потім поліцейські склали постанову щодо нього через зламаний стоп-сигнал та змусили ОСОБА_1 продути «Драгер». Проте матеріали справи не містять будь-яких доказів про керування автомобілем саме ним, а тому ОСОБА_1   не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та в його діях відсутній склад зазначеного правопорушення. 
Позиції учасників   апеляційного провадження у  справі про адміністративне       правопорушення.

          Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні ОСОБА_1    підтримав   апеляційну скаргу свого захисника, просив постанову суду скасувати. Пояснив що, йому на праві власності належить   легковий автомобіль «ВАЗ 21063»  державний номерний знак НОМЕР_1 . 04 травня 2021 року він з сидів у себе вдома з компанією, де вживали алкогольні напої. Прийшов у гості сусід ОСОБА_3 та попросив надати йому автомобіль, щоб поїхати на річку, на що він погодився та передав йому ключі від автівки. Далі, в районі  17-00 години вечора він почув звук сирени. Вийшовши  у двір  з гостями  побачили  припарковану автівку та працівників поліції. ОСОБА_3 у цей час спілкувався з  працівниками патрульної поліції. Працівники поліції запитали чий це автомобіль, на що він сказав, що його. Дістав з машини технічний паспорт на автомобіль на пред`явив його поліціянтам. Щоб підтвердити особу ОСОБА_3 , його  забрали  працівники поліції, оскільки бачили, що він виходив  з водійського сидіння. Його документи сфотографували працівники поліції та запропонували продути  газоаналізатор Драгер, на що він спочатку згоду не дав, зауважуючи, що  за кермом був не він, проте потім погодився та продув. На вимогу працівників поліції поїхати до медичного закладу для огляду відмовився. Працівники поліції   у зв`язку з тим, що в його автомобілі не працював  стоп- сигнал винесли постанову, де застосували  адміністративне стягнення у виді попередження, то за ст. 130 ч.1 КУпАП також склали протокол, свідків при цьому не було.
Свідок -  ОСОБА_7   під час апеляційного  перегляду провадження пояснив, що  04.05.2021 року прийшов до будинку ОСОБА_1 у гості, відпочивати  та вживати спиртні напої, коли прийшов біля калитки будинку машини не було, у домі вже були інші гості.  Коли почули шум, вийшли на вулицю та побачили  машину ОСОБА_1 та машину  працівників поліції. Що поліції пояснював  ОСОБА_3 він не чув. Чому працівники поліції подумали, що за кермом перебував ОСОБА_1   та склали саме відносно нього  протокол він також пояснити не може.
Свідок -  ОСОБА_9    під час апеляційного  перегляду провадження пояснила, що  ОСОБА_1 є її чоловіком, вони разом мешкають в будинку  12-а у Біологічному масиві. 04.05.2021 року сусід ОСОБА_3 прийшов до них та попросив ключі від машини у її чоловіка, він дав  ключі, в цей час  у нас були гості. Після обіду  почули шум біля двору, вийшовши побачили працівників поліції, які спілкувалися з ОСОБА_3 . Біля автівки були знайомі ОСОБА_3 , з якими він приїхав. На питання хто керував транспортним засобом ОСОБА_3 відповів, що він. Потім ОСОБА_3 пред`явив працівникам поліції  документи, підтверджуючі, що він є військовослужбовцем, та вони його відпустили. За вимогою поліції її чоловік продув Драгер, та відносно нього склали протокол, хоча він за кермом не перебував.  Поняті та свідки присутні не були.
            Мотиви суду 
     Твердження захисника  Попова  В.М. стосовно того, що справа  незаконно  була розглянута судом  02.07.2021 року  за відсутністю ОСОБА_1 , що позбавило  його можливості реалізувати свої права,  апеляційний суд вважає  неспроможними.

     Згідно приписів ст. 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

       З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був обізнаний, що протокол про адміністративне правопорушення  буде направлений до Іллічівського районного суду м. Маріуполя для розгляду, яке призначене на 18.05.2021 року  об 11-00 год., оскільки  саме 18 травня 2021 року  ОСОБА_1 та його захисник Попов  В.М. подали до суду клопотання  про відкладення розгляду справи на іншу дату  та про надання їм  часу та  можливості ознайомитися з матеріалами справи.

       В подальшому розгляд справи за їх клопотанням був відкладений на 02.07.2021 року  о 11-15 год.  з  належним повідомленням ОСОБА_1 , що підтверджується  його особистим підписом у  розпизці про одержання судової повістки. Будь-яких вимог про відкладення розгяду справи матеріали справи не містять,  отже останній. був обізнаний, що розгляд справи відносно нього буде розглядатися  саме у цей день.

         Разом з цим, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1   скористався своїми правами, передбаченими  ст. 268, 280  КпАП  України, оскільки був присутній у залі суду разом зі своїм захисником, давав пояснення по справі, крім того, було задоволено клопотання  про допит свідків, які давали пояснення  по справі, відповідали на питання сторони захисту. Отже, доводи  захисника стосовно грубого порушення  процесуальних  прав  ОСОБА_1 , та  його доступу до правосуддя   апеляційний суд вважає   неспроможними.
   Адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1  КУпАП  передбачена за керування  транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння,   або  за  відмову   від проходження медичного обстеження   у  медичному  закладі  на стан  сп`яніння. 
Факт  адміністративного   правопорушення  та  винність ОСОБА_1   у його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду водія на стан сп`яніння, відповідно до якого за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест» зафіксовано рівень сп`яніння 2,20 %, відеозаписом, на якому зафіксовано процедура проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та роз`яснення прав ОСОБА_1 та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН  № 4160404 від 04.05.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за  ст.125 КУпАП та накладені стягнення у виді попередження. 

       Твердження захисника в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_7 та  ОСОБА_9 з приводу того, що за кермом автомобілю перебував не ОСОБА_1 , а  ОСОБА_3   є неспроможними та  повністю спростовується матеріалами справи. 

      Як вбачається з рапорту поліцейського взводу № 2  роти №1 батальойону  УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Туманової А. від 04.05.2021 року вимога до ОСОБА_1 про проходження медичного освідування на місці зупинки була обґрунтована тим, що екіпажем патрульної поліції Чайка-105 було отримано повідомлення  від гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12   про те, що о 16 год 50 хв. невідомий за адресою м. Маріуполь, по вул. Заозерній  біля будинку 160   явними ознаками алкогольного сп`яніння   в камуфляжних штанах та з чисельними татуюваннями  на тілі сів за кермо  в транспортний засіб  «ВАЗ 21063»  державний номерний знак НОМЕР_1 та поїхав в невідомий напрямок, після чого  останні побачили працівників поліції, котрим жестами показали на автомобіль з нетверезим  водієм, який вирушив униз по іншій вулиці.
З відеозапису  вбачається,  що працівники  поліції  женуться за автомобілем, який швидко їхав по провулку приватного сектору, після його зупинки працівники поліції підійшли до автомобілю, де вже біля автомобілю знаходилося кілька людей.  В ході розмови працівник поліції зазначає, що цей автомобіль вже був ним зупинений того дня, та він заборонив водієві -  вказуючи на  ОСОБА_1 ,  продовжувати керувати цим транспортним засобом, та використати послугу тверезий водій. Крім того, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 весь час змінював свої покази, спочатку стверджував, що за кермом перебувала його дружина, вказуючи на неї, потім зазначив, що автомобіль взагалі зламаний  та він не рухався та на тому місці і стояв. А під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 зазначив, що за кермом був все ж таки ОСОБА_3 . 
       Проте з відеозапису  вбачається,  що ОСОБА_3 заперечував факт керування ним транспортним засобом, зазначав, що він не водій, та вийшов з задньої двері автомобілю, пред`явив свої документи, які посвідчують його особу. 
       Отже, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які  є  приятелем  та дружиною  ОСОБА_1 ,  надані  під час апеляційного розгляду справи не збігаються  з відомостями  на відеозапису, долученому  до протоколу про адміністративне правопорушення,  та  спрямовані  на розгляд провадження    на користь ОСОБА_1 з метою ухилення останнього від адміністративної відповідальності та уникнення адміністративного стягнення. З наведених підстав  суд  не вважає ці  свідчення  об`єктивними. 

       Отже, враховуючи, що на відеозапису саме ОСОБА_1 був одягнутий в камуфляжні штани та мав  татуювання  на тілі, про що було зазначено свідками про керування  водія с такими ознаками  транспортним засобом, відеозапис, де  працівник поліції  зауважує, що заборонив  ОСОБА_1 керувати  ТЗ  у стані сп`янініння,  проти чого  ОСОБА_1 ,  не заперечував, за таких обставин апеляційний суд   вважає  встановленим факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.  
       Апеляційні твердження захисника про те, що працівники поліції змусили ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер нічим не підтверджуються.  Як вбачається з дослідженого відеозапису в ході спілкування з ОСОБА_1 жодних погроз  в його бік від працівників поліції  зафіксовано не було, ОСОБА_1 сам погодився продути алкотестер, отримавши  результат огляду  - 2,20 проміле.

      Таким чином,   доводи,  наведені  захисником  в апеляційній скарзі  цілком  спростовані  наявними в матеріалах  справи доказами,   інших відомостей, які б могли вплинути  на  постановлення   іншого   процесуального  рішення  по справі  апеляційна скарга не містить.         За таких обставин, постанову суду першої інстанції  вважаю  законною, обґрунтованою  та  такою,  що  не  підлягає  скасуванню  або  зміні.

          Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -   

                                     П О С Т А Н О В И Л А:

    Апеляційну скаргу захисника Попова В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

     Постанову Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  02 липня  2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за  правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1  КУпАП  - залишити без змін.
       
        Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.   

        Суддя: