Ухвала
Іменем України
 
21 липня 2021року
м. Київ
 
справа № 753/5246/18
провадження № 61-11288ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року у справі за скаргою  ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця.
Скаргу мотивовано тим, що в Деснянському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва відкрито виконавче провадження № 27289722 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2009 року за виконавчим листом від 20 січня 2011 року № 2-2352 про стягнення із нього на користь ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з довідкою державної виконавчої служби від 21 березня 2016 року за виконавчим листом, станом на дату видачі довідки заборгованість відсутня. Незважаючи на те, що скаржником щомісячно робились відповідні (у встановленому у виконавчому листі розмірі) перерахування за платіжними реквізитами державної виконавчої служби в рахунок сплати аліментів, 13 березня 2018 року старшим державним виконавцем відділу Шавель О. В. в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, була винесена постанова щодо нього про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.
Вважав винесення такої постанови безпідставною, оскільки згідно з довідками Пенсійного фонду України за формою ОК-5 та довідками Управління соціального захисту населення заборгованість взагалі відсутня, а тому не може перевищувати суму відповідних платежів за шість місяців.
Таким чином, ОСОБА_1 просив визнати дії старшого державного виконавця Шавель О. В. неправомірними і скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 13 березня 2018 року у виконавчому провадженні № 27289722; зобов`язати уповноважену посадову особу Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Деснянський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника ОСОБА_1 в день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця задоволено, визнано дії старшого державного виконавця Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О. В. неправомірними, скасовано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 13 березня 2018 року у виконавчому провадженні № 27289722, зобов`язано уповноважену посадову особу Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника ОСОБА_1 в день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року скасовано і прийнято нову постанову.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії від 13 березня 2018 року відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 454,00 грн.
У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у липні 2021 року  ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Судами встановлено, що 20 січня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2352 на виконання рішення від 24 червня 2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця, починаючи з 03 лютого 2009 року в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Постановою старшого державного виконавця Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О. В. від 13 березня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 27289722 встановлено, що у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 13 лютого 2018 року перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню; керуючись статтею 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», Порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30 січня 2018 року № 256/6/65, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 2-2352, виданим 20 січня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва.
Згідно з довідкою відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 21 березня 2016 року № 304/22, станом на 21 березня 2016 року заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів відсутня.
ОСОБА_1 за період з березня 2016 року до лютого 2018 року включно здійснював перерахування коштів від 500,00 грн до 600,00 грн ОСОБА_2 аліментів на ОСОБА_4 за виконавчим листом № 2-2352. 
Згідно з індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 за 2016 рік, за вказаний період йому нараховано 17 262,00 грн; також зазначено щомісячні нарахування в розмірі від 1 378,00 до 1 600,00 грн.
Відповідно до довідки Деснянського районного управління праці та соціального захисту населення від 01 березня 2018 року № 1556 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні і отримує допомогу на догляд за інвалідом, всього з січня 2017 року до лютого 2018 року у розмірі 22 644,00 грн, також зазначено щомісячні нарахування в розмірі від 1 544,00 грн до 1 700,00 грн.
Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 01 березня 2018 року № 1557 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні і одержує щомісячну грошову допомогу малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_5 , яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; допомога призначена з 01 грудня 2017 року до 31 травня 2018 року в розмірі 1 700,00 грн щомісячно.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09 лютого 2021 року, складеного старшим державним виконавцем Савенковою О., станом на лютий 2018 року сукупний розмір заборгованості за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2011 року № 2-2352 становив 55 077,00 грн. 
При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення постанови державного виконавця) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин першої, восьмої та дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Згідно з підпунктом 14 пунктом 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними.
Згідно з підпунктом 15 пунктом 12 Переліку, утримання аліментів не провадиться з соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Відповідно до частин другої та третьої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 не оскаржує розмір заборгованості, визначений державним виконавцем, а фактично не погоджується із самою наявністю такої заборгованості зі сплати аліментів.
ОСОБА_1 не доведено, що він отримував заробіток (дохід) після 2016 року до часу винесення оскаржуваної постанови державного виконавця від 18 березня 2018 року і заборгованість за аліментами підлягала обчисленню відповідно до частини першої статті 195 СК України, виходячи з фактичного заробітку (доходу).
Кошти, отримані як допомога при здійсненні догляду за особою з інвалідністю, є не заробітком (доходом), а компенсаційною виплатою; таким чином, державний виконавець правильно застосував порядок обчислення заборгованості за аліментами, визначений положенням частиною другою статті 195 СК України. Той факт, що непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а час догляду за особою з інвалідністю І групи зараховується до стажу роботи, не свідчить про неправомірність дій державного виконавця щодо нарахування скаржнику заборгованості за аліментами.
Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений в постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 2610/27695/2012 (провадження № 61-11135св20) і був врахований судом апеляційної інстанції.
Таким чином, перебування ОСОБА_1 на обліку і отримання ним щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, що підтверджується довідкою Деснянського районного управління праці та соціального захисту населення від 01 березня 2018 року № 1556 і довідкою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 01 березня 2018 року № 1557, не є підставою для визначення заборгованості, виходячи з розміру зазначеної щомісячної грошової допомоги.
Таким чином, надані ОСОБА_1 докази щомісячної сплати аліментів не спростовують наявність заборгованості за аліментами, визначеної державним виконавцем відповідно до частини другої статті 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка згідно з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 23 травня 2018 року, 03 серпня 2020 року, 09 лютого 2021 року, складених державним виконавцем, станом на лютий 2018 року перевищувала суму відповідних платежів за шість місяців.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державний виконавець, встановивши, що боржник ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, обґрунтовано виніс постанову від 13 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, що відповідає вимогам частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця не знайшли свого підтвердження, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні його скарги.
Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржується, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржене, у касаційній скарзі не зазначено.
Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року у справі за скаргою  ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв
 
В. А. Стрільчук
 
І. М. Фаловська