Ухвала
 
08 липня 2021 року                                                                                            
м. Київ
 
справа № 539/4854/19
провадження № 61-10180ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П., від 27 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, у складі судді Алтухової О. С., від 15 вересня 2020 року позов обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованість за теплову енергію в розмірі 6 006, 43 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів:Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П., від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат у розмірі 1921 грн скасовано, компенсовано за рахунок державного бюджету в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, понесені ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» судові витрати у розмірі 1921 грн, в іншій частині рішення суду залишено без змін.
22 березня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду, у складі судді Одринської Т. В., від 02 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - десять днів, з дня отримання ухвали. 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
20 червня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права,просить оскаржувану ухвалу. Вважає, що апеляційний суд безпідставно повернув її заяву про перегляд за судового рішення за нововиявленими обставинами.
Крім того  ОСОБА_1 просила поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів дають підстави для висновку, що строк на касаційне оскарження пропущений  ОСОБА_1 з поважних причин; тому на підставі частини другої статті 390 ЦПК України цей строк підлягає поновленню.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала апеляційного суду про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Відповідно до статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.
У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 
2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.
До заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 
4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.
Згідно з частиною третьою статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків з наступних підстав: заявником подана заява з пропуском строку, передбаченого статтею 424 ЦПК України, однак клопотання про поновлення пропущеного строку заявником не подано, окрім того в заяві не зазначено всіх учасників справи, не зазначено якими саме нововиявленими обставинами обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, 
не додано копія заяви відповідно до кількості учасників справи.
23 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення пропущеного строку. Інші вимоги ухвали Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року заявником не виконані.
Встановивши, що недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у встановлений судом строк не усунуто, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви у відповідності до вимог статей 185, 427 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини при застосуванні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» 
від 12 липня 2007 року (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, §50, 52).
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення заяви ОСОБА_1 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому 
у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 539/4854/19.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду
 від 27 квітня 2021 року у справі № 539/4854/19.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   В. В. Шипович
 
     Є. В. Синельников
 
     С. Ф. Хопта