УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

10 серпня 2021 року 

м. Київ
справа № 520/303/21
адміністративне провадження № К/9901/28459/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В., 

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року (колегія у складі суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П.) 
у справі № 520/303/21
за позовом  ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

09.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області; відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області від 19.11.2020;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014 до 03.06.2014 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.01.2014 до 03.06.2014 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Харківський окружний адміністративний суд (суддя Панченко О.В.) рішенням від 15.03.2021 задовольнив позов. 

Відповідач оскаржив зазначене судове рішення в апеляційному порядку.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 16.07.2021 скасував рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та залишив позов без розгляду.

30.07.2021 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 03.07.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 залишити в силі.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 1840/3344/18, від 07.02.2019 у справі № 295/6531/17, від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17, від 05.04.2019 у справі         № 809/248/18. Вважає, що строк для звернення до суду починає відлік з моменту відмови Пенсійного фонду у листопаді 2020 року здійснити перерахунок пенсії і таке порушення його прав має триваючий характер. Також покликається на те, що суди попередніх інстанцій у 2020 році ухвалювали рішення у аналогічних справах про задоволення позовних вимог (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі № 520/7108/2020, від 24.07.2020 у справі № 520/5285/2020, від 05.11.2020 у справі № 520/10590/2020, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 560/4897/20, рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі № 320/3255/20, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі № 300/994/20, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі № 240/10086/20 та ін.). 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржувалося рішення Пенсійного фонду щодо відмови в перерахунку пенсії.
За предметом спору ця справа не належить до категорії справ, що підлягають розгляду виключно за правилами загального провадження (ч. 4 ст.12 КАС України).

Тому, Харківський окружний адміністративний суд в ухвалі від 14.01.2021 про відкриття провадження обґрунтовано вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі покликається на наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 328 КАС України та неоднакове з цією справою вирішення судами інших справ у подібних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 сформулювала висновок про те, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Суду.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, та дійшов нового висновку щодо питання застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України, у категорії справ щодо захисту соціальних прав, про таке:

« <…> для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
<…> пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції у цій справі відповідно до таких висновків щодо застосування норм процесуального права.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі жодним чином не обґрунтовує необхідність відступу від цієї правової позиції, водночас, покликається на неактуальні висновки Верховного Суду щодо питання обчислення строку звернення до адміністративного суду.
Суд також не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19. 
Судові рішення попередніх інстанцій у подібних правовідносинах, на які у касаційній скарзі покликається ОСОБА_1 , ухвалені у 2020 році, тобто, до формулювання Верховним Судом нової правової позиції з відступом. Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 520/303/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний