Ухвала
 
14 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 597/1242/20
провадження № 61-11301ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Придруги Андрія Мироновича в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року перший заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення на користь Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 у розмірі 1 695,17 грн.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 липня 2019 року відповідач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, внаслідок якого ОСОБА_3 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку з яким він перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Чортківська центральна комунальна районна лікарня» Чортківської районної ради (далі - КНП «Чортківська центральна комунальна районна лікарня» Чортківської районної ради) 3 ліжко-дні, із 20 по 23 липня 2019 року і на його лікування витрачено 1 695,17 грн, які відповідачем не відшкодовані та підлягають стягненню з нього. 
 
Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, позов першого заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Придруги А. М. в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 витрати пов`язані із стаціонарним лікуванням потерпілого від злочину ОСОБА_3 у сумі 1 695,17 грн на користь Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації. 
 
Задовольняючи позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що відповідач як особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати КНП «Чортківська центральна комунальна районна лікарня» Чортківської районної ради на лікування потерпілого від цього злочину у розмірі 1 695,17 грн відповідно до довідки № 01-07/132, виданої 25 червня 2020 року КНП «Чортківська центральна районна лікарня» Чортківської районної ради та розрахунку вартості лікування ОСОБА_3 
 
05 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення. 
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів у розмірі 1 695,17 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
 
Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та касаційна скарга не містить посилання на  передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Придруги Андрія Мироновича в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик