Справа № 991/5204/21
Провадження 1-кс/991/5285/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого детектива - керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні – начальником п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Надинівка Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52016000000000073 від 14.03.2016, -
ВСТАНОВИВ:
01.08.2021 до Вищого антикорупційного суду звернувся старший детектив – керівник Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , з погодженим прокурором у кримінальному провадженні – начальником п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного  ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: прибувати до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва ним, на першу вимогу; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також із службовими особами Дніпровського районного суду м. Києва; не відвідувати місце роботи, тобто Дніпровський районний суд м. Києва; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5  обґрунтовано підозрюється у одержанні для себе неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України. Зазначене кримінальне правопорушення є особливо тяжким корупційним злочином за який може бути призначена виключно реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Поряд з цим детектив вказав на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому за твердженням детектива застосування іншого, більш м`якого запобіжного засобу неможливе, оскільки існують достатні підстави вважати, що незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до неправомірного впливу на свідків, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, знищення та спотворення документів, а також неправомірного впливу на стан досудового розслідування.
Окрім того детектив у клопотанні зазначив, що зважаючи на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та враховуючи спосіб життя та поведінку підозрюваного, його майновий стан, зокрема наявність у володінні та користуванні двох автомобілів преміум-класу, що явно не відповідає офіційним доходам, а також факт переховування підозрюваного протягом майже 5 років від органів досудового розслідування за кордоном, що потребує значних фінансових ресурсів, зазначене вказує на неможливість визначення йому застави як альтернативного запобіжного заходу при застосуванні тримання під вартою, як того вимагають положення ч.3 ст.183 КПК України, тому детектив вважає, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Розгляд клопотання 01.08.2021 було відкладено у зв`язку з не встановленням місця перебування підозрюваного та за клопотанням захисника про необхідність ознайомлення з матеріалами клопотання про застосування запобіжного заходу на 04.08.2021.
04.08.2021 до початку судового розгляду через канцелярію суду детективом у відповідності до вимог ст. 185 КПК України, яка наділяє обов`язком детектива/прокурора доповнити або змінити клопотання у разі якщо після подання клопотання йому стали відомі інші обставини, які можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, були подані доповнення до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 (Вх.№13512/21-Вх від 04.08.2021).
У судовому засіданні присутній захисник ОСОБА_13 , який зазначив, що призначений в рамках надання безоплатної правової допомоги на підставі повідомлення детектива НАБУ ОСОБА_9 від 03.08.2021 (доручення №026-0005985 від 03.08.2021). Однак у зв`язку із тим, що в судовому засіданні присутні інші захисники ОСОБА_5 , тому він просить суд вирішити питання щодо його повноважень.
Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від захисника ОСОБА_13 , що надає безоплатну правову допомогу, в присутності своїх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Слідчий суддя постановив прийняти відмову від захисника ОСОБА_13 на підставі ст.54 КПК України, враховуючи, що захист інтересів підозрюваного ОСОБА_14 здійснюють захисники, присутні в судовому засіданні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а тому права підозрюваного не порушені.
Слідчим суддею було оголошено, що до суду надійшли численні клопотання від представників ЗМІ про здійснення трансляції розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на YouTube канал, а також оголошено в судовому засіданні зміст листа т.в.о. начальника Головного управління Служби безпеки України ОСОБА_15 , в якому зазначено про те, що ОСОБА_5 визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється Головним слідчим управлінням СБУ щодо викрадення останнього, до викрадення якого можуть бути причетні працівники правоохоронних та розвідувальних органів. З огляду на зазначене до ОСОБА_5 здійснюється забезпечення заходів безпеки, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» як учасника кримінального провадження, у зв`язку з чим просив проводити за участю ОСОБА_5 закрите судове засідання. 
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу в закритому судовому засіданні, без проведення трансляції судового засідання на YouTube канал, з метою забезпечення безпеки ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 знаходиться під охороною Служби безпеки України, окрім того згідно матеріалів кримінального провадження, яке на даний час розслідується СБУ та в якому ОСОБА_5 являється потерпілим, у його викраденні підозрюються службові особи правоохоронних органів, державних структур, розвідки, прикордонної служби, а тому може прозвучати інформація, що призначена виключно для службового користування, а відтак існує необхідність у проведенні судового розгляду в режимі закритого судового засідання, з метою забезпечення безпеки ОСОБА_5 , оскільки існує загроза його життю.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_6 просили проводити закрите судове засідання, щоб уникнути розголошення інформації яка може зашкодити ОСОБА_5 .
Прокурор не заперечував з приводу проведення розгляду в закритому судовому засіданні, оскільки стосовно ОСОБА_5 здійснюються заходи безпеки та його взято під захист. Стосовно проведення трансляції на YouTube канал послався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Слідчий суддя може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках, передбачених пунктами 1-5 ч. 2 ст. 27 КПК України. 
Згідно ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст.16 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» у випадках, коли цього потребують інтереси безпеки осіб, взятих під захист, за мотивованою ухвалою суду може проводитися закрите судове засідання.
Із зазначених підстав, враховуючи думку учасників провадження, а також ту обставину, що до ОСОБА_5 здійснюються заходи безпеки, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» як учасника кримінального провадження, з метою недопущення розголошення відомостей досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання сторони захисту щодо здійснення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 у закритому судовому засіданні, без здійснення трансляції на YouTube канал, а тому клопотання представників ЗМІ щодо трансляції судового розгляду відхилені.
У клопотаннях захисником ОСОБА_8 було заявлено про звільнення ОСОБА_5 з під варти, у зв`язку із тим, що строк затримання особи минув. Захисник зазначив, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 було спрямовано до суду 01.08.2021 на виконання ухвали апеляційного суду від 23.03.2017, проте з того часу, станом на мент розгляду клопотання, вже минуло 48 годин, а питання обрання запобіжного заходу наразі не розглянуто, тому відсутні підстави для тримання під вартою ОСОБА_5 . Вважає, що 48 год має рахуватися з моменту звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Окрім того в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 затриманий 31.07.2021, тому строк в 48 годин вже минув. Вважає, що протокол затримання особи від 03.08.2021 не пройшов процедуру долучення до справи, а тому не може бути доказом.
Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання ОСОБА_8 , вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається з порушенням, оскільки 48 годин з моменту звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу до суду минуло, тому просить звільнити з під варти ОСОБА_5 . 
Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання, вважав перебування ОСОБА_5 під вартою передчасним, зазначив, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає поверненню стороні обвинувачення.
Прокурор заперечив з приводу заявленого клопотання, оскільки вважав його необґрунтованим, зазначив, що строк у 48 годин не минув, так як ОСОБА_5 був затриманий 03.08.2021 о 21 год. 05хв., тому порушень ухвали апеляційного суду від 23.03.2017 немає. Зазначив, що клопотання було подане до суду 01.08.2021 на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 23.03.2017. Факт звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу не свідчить про затримання особи. В той же час затримання ОСОБА_5 було здійснено службовими особами СБУ, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження та не уповноважені складати протокол затримання особи в даному кримінальному провадженні, яке підслідне НАБУ. Затримання ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження відбулося 03.08.2021, протокол затримання поданий через канцелярію суду та наданий стороні захисту, в порядку доповнення клопотання про застосування запобіжного заходу, порушень немає.
Підозрюваний ОСОБА_5 у своїх поясненнях зазначив, що являється потерпілим у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого здійснює СБУ, оскільки було скоєно його викрадення з метою вбивства, проте він втік від викрадачів та пройшов пішки близько 50км та звернувся до СБУ за захистом. Він є потерпілим, а не затриманим та СБУ здійснює його захист.
Слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги ухвали апеляційного суду від 23.03.2017 дотримані та ОСОБА_5 доставлений до слідчого судді протягом 48 год. з моменту затримання. В той же час, слідчий суддя відхиляє клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 з під варти, з огляду на наступне.
Порядок звільнення з-під варти визначений положеннями ст. 202 КПК України. Однак таке звільнення пов`язане з тим, що до особи було застосовано один із передбачених законом забіжних заходів. Так, відповідно до ч. 1–4 ст. 202 КПК України підозрюваний, який був затриманий, звільняється з-під варти:
- негайно, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання; 
- негайно після надання його поручителями визначеного зобов`язання, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки; 
- негайно після доставлення до місця проживання, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якщо, згідно з умовами обраного запобіжного заходу, йому заборонено залишати житло цілодобово;
- негайно, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якщо, згідно з умовами обраного запобіжного заходу, йому заборонено залишати житло в певний період доби; 
- після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. 
У всіх цих випадках звільнення затриманого з-під варти здійснюється на підставі відповідного рішення (ухвали) слідчого судді, ухваленого за результатами розгляду клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу до затриманого підозрюваного.
В той же час чинне законодавство дозволяє здійснювати затримання особи і встановлює процесуальні строки для доставлення особи до слідчого судді для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, однак клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному на даний час не розглянуто, рішення за результатом розгляду не прийнято, а тому клопотання сторони захисту є передчасним.
За таких обставин слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення з під варти підозрюваного.
04.08.2021 в судовому засіданні захисником ОСОБА_8 слідчому судді ОСОБА_1 заявлено відвід від розгляду клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який згідно системи автоматизованого розподілу справ передано для розгляду судді ОСОБА_16 .
04.08.2021 ухвалою судді ОСОБА_16 відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду справи №991/5204/2021 за клопотанням старшого детектива - керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні – начальником п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52016000000000073 від 14.03.2016.
У зв`язку з чим справа № 991/5204/2021 передана на розгляд судді ОСОБА_1 та о 18год. 27хв. 04.08.2021 продовжено розгляд зазначеного клопотання. 
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з викладених у ньому підстав, зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлене наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, приховування, знищення чи зміни речових доказів і документів, неправомірного впливу на досудове розслідування іншим чином. При цьому, зазначив, що враховуючи тяжкість, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його майновий стан, з метою гарантування належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, доцільно у разі постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати йому заставу згідно вимог ч.3 ст. 183 КПК України. Окрім того прокурор послався на ухвалу апеляційного суду від 23.03.2017, якою було обрано запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з тим, що особа перебувала в розшуку. Прокурор вважає, що в даному випадку, зважаючи на тривале переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування йому теж недоцільно визначати альтернативний запобіжний захід при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність визначення розміру застави ОСОБА_5 на виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України, то в такому випадку прокурор вважає доцільним визначити її розмір в тих самих межах, що її визначав Солом`янський районний суд м.Києва, тобто в розмірі 3 722 945,85грн. На думку прокурора інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , оскільки він тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та суду, всі його дії були спрямовані на те, щоб залишитися на території Республіки Молдови. 
Стосовно неможливості затримання особи відразу після вручення грошових коштів пояснив, що ОСОБА_5 користувався імунітетом судді, а тому для його затримання необхідно було отримати дозвіл від Верховної Ради України, який був отриманий згодом, а саме 06.09.2016.
Захисники підозрюваного – адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу з підстав його необґрунтованості та безпідставності, вважають, що у його задоволенні слід відмовити. Просили суд долучити матеріали, що стосуються особи свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , якого до того ж 08.12.20216 було призначено на керівну посаду до НАБУ, окрім того вказаний свідок, згідно інформації з сайту ради громадського контролю НАБУ являється свідком в аналогічному кримінальному провадженні, за такою ж кваліфікацією злочину, стосовно судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Окрім того захисники зазначили, що ОСОБА_5 інкримінується домовленість на одержання хабаря, а не вимагання, однак при цьому свідок ОСОБА_10 не перебуває в статусі хабародавця, а являється лише свідком у кримінальному провадженні. Варто уваги і те, що заявники звернулись до НАБУ лише весною 2016 року, при тому, що події почалися влітку 2015 року. Окрім того з протоколів НСРД вбачається, що ОСОБА_5 відмовлявся від вчинення визначених дій, а заявники натомість його підбурювали та вмовляли до таких дій, тому вбачається явна провокація злочину. В той же час варто уваги те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які є заявниками та свідками, є колишніми працівниками прокуратури Святошинського району м. Києва.
В той же час в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження того, що вилучені кошти, тобто купюри саме за такими номерами, передавались ОСОБА_10 для подальшого вручення ОСОБА_5 , до того ж відсутні докази того, що ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі здійснив розподіл коштів, а потім закопав їх частину на ділянці біля дороги біля паркану, натомість є лише рапорт оперативних працівників про те, що ОСОБА_5 перебував в тій місцевості, однак що саме робив - невідомо, фіксації факту хто саме закопував гроші – в матеріалах провадження немає. В той же час варто уваги те, що сам лише рапорт, не підтверджений іншими доказами, не може являтись самостійним доказом по справі.
Також захисники зазначили, що залишилось невстановленим звідки у ОСОБА_10 такі кошти на надання неправомірної вигоди, оскільки відповідно до декларації особи за 2016 рік таких коштів чи заощаджень у нього задекларовано не було. 
Водночас захисники зауважили, що судове рішення стосовно ОСОБА_12 , яке виніс ОСОБА_5 як суддя Дніпровського районного суду м. Києва було лише частково змінене судом апеляційної інстанції, а саме в збільшенні терміну випробування з 1року 6 місяців до 3 років та в подальшому залишене в силі судом касаційної інстанції.
До того ж захисники зазначили, що ухала апеляційного суду від 23.03.2017, якою було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , була результатом розгляду апеляційної скарги саме захисту. Проте незважаючи на це апеляційним судом було прийнято рішення про погіршення становища підозрюваного та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Окрім того захисники зазначили про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, про які вказав прокурор, оскільки ОСОБА_5 сам з`явився та попросив про захист СБУ, а тому доводи про те, що він переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду є безпідставними. Окрім того захисники зазначили, що зважаючи на матеріальний стан сім`ї ОСОБА_5 будь-який розмір застави для нього -це безальтернативний запобіжний захід, до того ж його захист здійснюється безкоштовно за проханням дружини ОСОБА_5 – ОСОБА_17 .
В той же час матеріали клопотання не містять відомостей про строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. А оскільки сторона обвинувачення не може підтвердити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні просить відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі, зауваживши, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, оскільки, кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, він не скоював та має місце провокація злочину, а заявлені стороною обвинувачення ризики надуманими та нічим не обґрунтованими. Зазначив, що підозру йому ніхто не вручав. права не роз`яснював, та він ніде не розписувався, зазначає що був викрадений 10.08.2016, про що було відомо детективам НАБУ, які незважаючи на це, 11.08.2016 з`явились з обшуком у його квартиру, знаючи достовірно що його там немає.
Зазначив, що за ним постійно велось стеження, починаючи з січня 2016 року, у зв`язку зі справою ОСОБА_18 . Пояснив, що свідок ОСОБА_10 був його стажером в прокуратурі Святошинського району м. Києва та з того часу вони спілкувались та були в дружніх відносинах. У ситуації, що складалась, що підтверджується протоколами НСРД, він відмовився від участі у провадженні стосовно ОСОБА_12 , оскілки він давав санкцію у тій справі, однак ОСОБА_10 наполягав на розгляді ним справи, казав, що вони домовляться з прокурорами, головне щоб він не заявив самовідвід. Вважає, що НАБУ було зацікавлене в його перебуванні в Республіці Молдова, оскільки детективи приїжджали до нього на виконання окремого доручення, проте підозри так і не вручили.
Зазначив, що в 2008 році до нього звертався ОСОБА_10 разом із ОСОБА_19 за консультацією, він їм відмовив і сказав, що допомогти не може та порадив звернутися до інших осіб, тому вважає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_19 після тієї ситуації є зацікавленими особами.
Просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, бо його життю загрожує небезпека. Зазначив, що звертався за політичним притулком до Республіки Молдови, оскільки це політична справа та на нього та його сім`ю здійснюється політичний тиск, зазначив, що не за своєю волею виїжджав та повернувся в України. Стосовно обов`язку носити електронний засіб контролю зазначив, що застосування до нього такого обов`язку наражатиме його на небезпеку, а також службових осіб СБУ, які здійснюють його охорону, тому що інформація про відстеження його місцезнаходження може бути використана в злочинних цілях.
Прокурор у доповненнях зазначив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 18.08.2021, просив провести огляд вказаної інформації на електронному носії відомостей з ЄРДР, надав до суду копію протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 08.08.2016, відповідно до якого було вручено грошові кошти в сумі 150 тисяч доларів США свідку ОСОБА_10 для подальшої передачі судді Дніпровського районного суду м. Києва в якості неправомірної вигоди за прийняття позитивного рішення у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_12 , просив долучити до матеріалів провадження.
Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду, ухвалив долучити надані прокурором документи, з огляду на положення ст. 185 КПК України.
Вивчивши клопотання детектива про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши позицію учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою визначення чи є законні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа
Детектив у клопотанні зазначив, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52016000000000073 від 14.03.2016 за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Згідно матеріалів клопотання кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України «Про призначення суддів» від 14 жовтня 2002 року № 926/2002 ОСОБА_5 призначено на посаду судді місцевого Дніпровського районного суду м. Києва строком на п`ять років.
Постановою Верховної Ради України від 10 квітня 2008 року № 260-УІ «Про обрання суддів» ОСОБА_5 обрано безстроково на посаду судді місцевого Дніпровського районного суду м. Києва.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 124 Конституції України суддя ОСОБА_5 як суддя, є посадовою особою судової влади та наділений повноваженнями здійснювати правосуддя в рамках відповідних судових процедур.
Статтями 6, 68 Конституції України, ст. 9 КПК України, ст.ст. 2, 6, 23, 47, 48, 54, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ОСОБА_5 , як суддя місцевого суду, повинен здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Кримінального процесуального кодексу України, вимог інших актів законодавства, здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Також він зобов`язаний здійснювати судочинство у порядку, встановленому процесуальним законом, а правосуддя — на основі Конституції України і законів України, керуватися при цьому принципом верховенства права, неухильно дотримуватися правил суддівської етики, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, виконувати вимоги та обмеження, установлені законодавством у сфері запобігання корупції. 
Пунктом «ґ» ч.1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави професійні судді, яким забороняється використовувати свої службові повноваження та своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 постійно здійснює функції представника влади, отже, є службовою особою згідно з вимогами п. 1 Примітки до ст. 364 КК України та відповідно до положень п. 2 Примітки до ст. 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно зі ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є: законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого 11 черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, ОСОБА_5 повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду і має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Водночас він не має права використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим.
З огляду на досвід роботи суддею, ОСОБА_5 знав та розумів, що статтями 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» суддям забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Незважаючи на викладені вище вимоги законодавства, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду судді Дніпровського районного суду м. Києва, здійснюючи функції представника судової влади, будучи відповідно до зазначених положень законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним дія. А лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, грубо порушуючи норми процесуального та матеріального права і присягу судді, вчинив умисні дії щодо одержання неправомірної вигоди для себе з використанням наданої йому влади.
Так, 26.03.2015 у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12014100040000546 від 17.01.2014 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. З ст. 321, ч. З ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 307 КК України.
24.06.2015 ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обвинувальний акт з номером судової справи №755/6436/15-к за обвинуваченням ОСОБА_12 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.
Восени 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, донька ОСОБА_12 – ОСОБА_11 , перебуваючи напроти входу до адміністративної будівлі Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, 3, зустрілась із суддею цього суду ОСОБА_5 , з яким була раніше знайома у зв`язку із службовою діяльністю в прокуратурі Святошинського району м. Києва. В ході розмови ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 про тяжкий стан здоров`я її матері та несправедливі, на її думку, обвинувачення щодо неї, на що ОСОБА_5 зазначив про можливість винесення ним позитивного рішення у справі за обвинуваченням ОСОБА_12 , тобто винесення вироку без призначення реального покарання. За вказані дії з використанням наданої йому влади, ОСОБА_5 вимагав надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів СІЛА. При цьому, ОСОБА_11 усвідомлювала, що у разі ненадання ОСОБА_5 зазначеної неправомірної вигоди, це може спричинити негативні для її матері – ОСОБА_12 , результати розгляду провадження у суді.
Влітку 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, колишній чоловік ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , на вимогу судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , з яким він був раніше знайомий у зв`язку зі службовою діяльністю в прокуратурі Святошинського району м. Києва, зустрівся з останнім у м. Києві по вул. Вересневій. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що може прийняти позитивне рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 
21.03.2016, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_11 зустрілась із ОСОБА_5 в приміщенні зали судових засідань, що навпроти службового кабінету судді ОСОБА_5 на першому поверсі адміністративної будівлі Дніпровського районного суду м. Києва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 3.
У ході зустрічі ОСОБА_11 нагадала ОСОБА_5 про висунуту ним вимогу щодо надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, на що ОСОБА_5 відповів, що пам`ятає це. При цьому, ОСОБА_5 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, та використовуючи методи конспірації, попросив ОСОБА_11 не називати суму неправомірної вигоди вголос. Так, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_11 написати на аркуші паперу суму неправомірної вигоди, яку вона може заплатити за винесення позитивного рішення у кримінальній справі за обвинуваченням її матері - ОСОБА_12 . На вказану пропозицію ОСОБА_11 написала на аркуші паперу цифри «50», тим самим даючи ОСОБА_5 зрозуміти, що готова сплатити на його вимогу неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів СІЛА, за позитиву вирішення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 свою чергу, ОСОБА_5 , своїми конклюдентними діями та рухами підтвердив прийняття пропозиції отримання вищезазначеної неправомірної вигоди, тим самим сформувавши злочинний умисел на одержання вказаної неправомірної вигоди.
21.03.2017, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_11 зустрілась із ОСОБА_5 у вищевказаному залі судових засідань. Під час розмови ОСОБА_5 , натякаючи на зміну умислу щодо суми неправомірної вигоди у бік збільшення, повідомив, що він не зможе нічим допомогти у вирішенні питання у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_12 , так як йому на це не дає дозвіл керівництво суду, і що у нього є певні проблеми в суді.
28.03.2016, близько 09 год., ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_5 у м. Києві по вул. Володимира Сосюри. В ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що спілкувався із головою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_20 , з якою намагався обговорити можливості винесення необхідного рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел на отримання більшої суми грошових коштів, як неправомірної вигоди, ОСОБА_5 повідомив про збільшення ОСОБА_20 вимог щодо розміру неправомірної вигоди. При цьому, ОСОБА_5 запевнив, що у разі розгляду ним кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , для винесення рішення про застосування до ОСОБА_12 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, йому потрібно передати неправомірну вигоду в обумовленому раніше розмірі, тобто у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США. Також, однією із умов винесення такого судового рішення є визнання ОСОБА_12 вини у інкримінованих їх злочинах.
01.04.2016 близько 09 год., ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 у м. Києві по вул. Володимира Сосюри. Під час зустрічі ОСОБА_5 наголосив, що першу частину неправомірної вигоду у сумі 50 тис. доларів СІЛА йому потрібно передати перед дебатами у кримінальній справі за обвинувачення^ ОСОБА_12 , а другу частину у розмірі так само 50 тис. доларів США - після виходу в нарадчу кімнату, але перед проголошенням вироку. Місцем передачі неправомірної вигоди ОСОБА_5 визначив вхід у Палац підводного спорту, що у м. Києві по вул. Сергієнка навпроти будівлі Дніпровського районного суду м. Києва.
02.04.2016, близько 08 год., ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 у м. Києві по вул. Вересневій, на ділянці між вул. Руднєва та вул. Волго- Донською. На цій зустрічі ОСОБА_5 , не бажаючи викриття його злочинної діяльності, попросив зайвий раз не телефонувати йому. Крім того, ОСОБА_5 запевнив, що винесе вирок у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , призначивши їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши її від покарання з іспитовим строком у 1 рік 6 місяців. В ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що половину суми неправомірної вигоди, тобто п`ятдесят тисяч доларів США, необхідно передати йому на наступний день після закінчення дебатів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , а іншу половину - також 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, слід передати після оголошення останнього слова підсудної та видалення суду в нарадчу кімнату. Також ОСОБА_5 запевнив, що в цей день, після одержання другої частини неправомірної вигоди в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів СІЛА, він винесе необхідне судове рішення та проголосить його.
11.04.2016, близько 11 год., ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 в м. Києві по вул. Володимира Сосюри. Під час зустрічі ОСОБА_5 підтвердив, що домовленість про винесення необхідного судового рішення залишається в силі. При цьому, ОСОБА_5 , побоюючись можливого викриття його злочинної діяльності, повідомив про зміну способу передачі неправомірної вигоди, зазначивши, що грошові кошти необхідно передати йому в один етап. Тому, всю неправомірну вигоду, в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, ОСОБА_5 наказав передати йому о 10 год. в день оголошення судового рішення у обумовленому місці біля входу в будівлю Палацу підводного спорту, що по вул. Сергієнка, 2/3 у м. Києві. Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 пообіцяв винести та оголосити обумовлене судове рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , а також одразу передати їй відповідним чином оформлене судове рішення. ОСОБА_5 також зазначив, що ОСОБА_12 необхідно визнати вину у інкримінованих їй злочинах перед стадією судових дебатів.
18.04.2016, під час телефонної розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останній запевнив, що домовленості щодо розгляду вищевказаної кримінальної справи залишаються в силі.
17.05.2016, близько 10 години, поблизу Дарницької площі у м. Києві, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_5 виказав, що побоюється викриття його злочинної діяльності і можливого витоку інформації про отримання ним неправомірної вигоди, тому призначить наступне судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на 23 травня 2016 року, але в цей день перенесе його і про дату та час перенесення повідомить ОСОБА_10 згодом, зателефонувавши з іншого мобільного телефону за дві години до засідання. При цьому, ОСОБА_5 змінив умови способу передачі йому неправомірної вигоди. Так, на визначений ОСОБА_5 час ОСОБА_10 повинен забезпечити прибуття ОСОБА_12 в судове засідання до Дніпровського районного суду м. Києва для проголошення останнього слова. Після проголошення останнього слова суддя ОСОБА_5 пообіцяв видати вирок суду ОСОБА_12 . Потім, ОСОБА_5 повідомив, що через дві години після початку судового засідання ОСОБА_10 повинен чекати його у визначеному ним місці, тобто біля входу до Палацу підводного спорту, що по вул. Сергієнка, 2/3 у м. Києві, для передачі неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, за прийняття судового рішення у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_12 . Разом з цим, ОСОБА_5 вказав, що спосіб пакування грошових коштів ОСОБА_10 має визначити самостійно.
31.05.2016, близько 10 години, поблизу Палацу підводного плавання, що у АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_10 . Під час розмови ОСОБА_5 виказав, що побоюється викриття його протиправних дій і можливого витоку інформації про отримання ним неправомірної вигоди, тому він має намір змінити номер свого мобільного телефону. При цьому ОСОБА_5 сказав, що перенесе останнє судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на кінець червня або початок липня 2016 року. Також, ОСОБА_5 підтвердив попередні домовленості, що за його дзвінком з невідомого номера мобільного телефону, через дві години ОСОБА_10 повинен привезти підсудну ОСОБА_12 в судове засідання, а через годину чекати ОСОБА_5 біля входу до Палацу підводного плавання, для того, щоб передати йому неправомірну вигоду.
15.07.2016, близько 16 години, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_10 в районі Дарницької площі у м. Києві. В ході розмови ОСОБА_5 надав ОСОБА_10 для ознайомлення аркуш паперу формату А-4 білого кольору, на якому було надруковано текст наступного змісту: «Нужно добавить половину от основной, потому что применяется 69 ниже нижнего, нужно отменять аресты, а я остаюсь с фигом». При цьому, ОСОБА_5 уточнив, що йому потрібно передати неправомірну вигоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, частину з якої в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США він має намір передати голові Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_20 . Крім того, під час зустрічі ОСОБА_5 ще раз роз`яснив механізм передачі йому неправомірної вигоди. Так, він зателефонує ОСОБА_10 на мобільний телефон за дві години до початку судового засідання, у яке останній має привезти підсудну ОСОБА_12 . Через годину після цього ОСОБА_10 має зустрітися із ОСОБА_5 у заздалегідь визначеному місці, тобто поблизу Палацу підводного спорту, що по вул. Сергієнка, 2/3 у м. Києві, та передати йому неправомірну вигоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів СНІ ) Отримавши ці грошові кошти, через годину ОСОБА_5 винесе вирок ОСОБА_12 , у якому застосує положення ст.ст. 69 та 75 КК України та призначить покарання, не пов`язане з позбавленням волі та видасть вирок в руки ОСОБА_12 
25.07.2016, близько 10 години, поблизу Дарницької площі у м. Києві, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_10 . У ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що засідання із розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , яке призначене на 02.08.2016, потрібно перенести на підставі хвороби підсудної. Так, ОСОБА_10 має відібрати від ОСОБА_12 заяву про перенесення судового засідання із 02.08.2016 на інший день, у зв`язку із хворобою. Вказану заяву ОСОБА_10 має завезти у п`ятницю, тобто 29.07.2016, помічнику судді ОСОБА_5 . Цього ж дня, якщо ОСОБА_12 зателефонує адвокат або прокурор, вона має повідомити, що лікується, капає крапельниці і, можливо, буде лягати на стаціонар. Якщо ніхто не зателефонує, то ОСОБА_12 має сама зателефонувати адвокату і повідомити цю інформацію о 17 годині 02.08.2016. Крім того, ОСОБА_12 має попросити адвоката ОСОБА_21 , щоб остання написала заяву про перенос наступного судового засідання, у зв`язку із хворобою підсудної. При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_10 має забезпечити участь іншого адвоката у останньому судовому засіданні. Разом з цим, ОСОБА_5 зауважив, що останнє судове засідання він планує провести у період з 02.08.2016 по 09.08.2016, тобто в час відсутності адвоката ОСОБА_21 , яку він підозрює у розповсюдженні інформації щодо його неправомірної діяльності. Крім того, під час зустрічі ОСОБА_5 ще раз проговорив вищезазначений механізм передачі йому неправомірної вигоди.
01.08.2016, близько 21 год., ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_10 у м. Києві по вул. Вересневій. Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив, що вважає кваліфікацію дій ОСОБА_12 у кримінальній справі неправильною, але пообіцяв виправити її у власному судовому рішенні, тобто вироку суду. При цьому, ОСОБА_5 підтвердив свої плани щодо перенесення наступного судового засідання у вказаному кримінальному провадженні з 02.08.2016 на період з 03.08.2016 по 09.08.2016.
09.08.2016, близько 14 год. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про призначення судового засідання з розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_12 на 15 год. 30 хв.
Того ж дня, близько 17 год. на виконання раніше досягнутих із ОСОБА_10 домовленостей, ОСОБА_5 зустрівся з останнім на території навпроти входу до Палацу підводного спорту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 2/3. Під час зустрічі, прямуючи у напрямку автомобіля ОСОБА_5 . TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого по вул. Гната Хоткевича у м. Києві, на території гаражного кооператива за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 76/9, ОСОБА_22 отримав від ОСОБА_10 поліетиленовий пакет із грошовими коштами у сумі 150 000 доларів СІЛА, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України на 09.08.2016 становить 3 722 945,85 грн., як неправомірну вигоду за винесення відповідного судового рішення у справі за обвинуваченням ОСОБА_12 .
У подальшому, ОСОБА_5 здійснив ряд дій, спрямованих на приховання предмету неправомірної вигоди, а саме а саме поїхав в бік озера Малинівка до Садового товариства «Приозерне», на березі якого здійснив розподіл отриманих грошових коштів.
Отриману неправомірну вигоду в розмірі 150 000 доларів США ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 розподілив на 2 частини: 80 000 (вісімдесят) тисяч доларів СІЛА помістив до дволітрової скляної банки та приховав на земельній ділянці, між проїжджою частиною та забором, яким обмежено земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Гаражна, буд. 6 та 7, а 70 000 (сімдесят) тисяч доларів США залишив у вказаному автомобілі, в скляній банці ємкістю 1,85 літра.
У той же день, близько 18.30 після виходу з нарадчої кімнати, суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , на виконання вищезазначених домовленостей, проголосив вирок у кримінальному провадженні за номером судової справи №755/6436/15-к за обвинуваченням ОСОБА_12 , визнавши останню винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 311, ч.3 ст.311, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.1 ст.307 КК України, та призначивши їй остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, та, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком на один рік і шість місяців.
Таким чином, за версією слідства ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у одержанні для себе неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України.
11.08.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України у спосіб, передбачений для вручення повідомлень (надіслано поштою та вручено дружині ОСОБА_17 в присутності понятих, що стверджується актом про вручення повідомлення про підозру за підписами детективів ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ), а також 11.08.2016 копію повідомлення про підозру отримала керівник апарату Дніпровського районного суду м. Києва для подальшої передачі судді ОСОБА_5 , про що мається розписка.
Щодо обґрунтованості підозри
Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: 
- заявою ОСОБА_11 від 14.03.2016 про вимагання від неї та її матері - ОСОБА_12 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 доларів США суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 ;
-протоколами допитів свідка ОСОБА_11 від 14.03.2016, 25.03.2016 та 21.03.2016, в яких містяться показання останньої щодо вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди;
-протоколами допитів свідка ОСОБА_10 від 14.03.2016, 18.04.2016, 21.04.2016, 17.05.2016, 31.05.2016, 15.07.2016, 25.07.2016, 10.08.2016, у яких зафіксовано показання останнього щодо фактів вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди;
-протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – аудіо, -відеоконтроль особи від 15.04.2016, 29.06.2016, 19.07.2016, 29.07.2016, 22.09.2016 згідно з якими ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_11 та ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 100 000, 150 000 доларів США, та у подальшому отримав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 150000 доларів США;
- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.04.2016 у якому зафіксовано факт обговорення ОСОБА_5 злочинних намірів та планів засобами телефонного зв`язку;
- протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – спостереження за особою від 19.07.2016 та від 22.09.2016 у яких задокументовані факти зустрічей між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ;
-протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 08.08.2016, згідно з яким грошові кошти в сумі 150 000 доларів США після їх огляду та ідентифікації передано ОСОБА_10 для подальшого використання їх під час проведення заходів з перевірки фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 ;
-протоколом огляду ділянки місцевості у м. Києві по вул. Гаражній від 09.08.2016, у якому зафіксовано факт виявлення скляної банки із грошовими коштами у сумі 80 000 доларів США, серії та номера купюр яких співпадають з тими, які вручені 08.08.2016 ОСОБА_10 ;
-протоколом обшуку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , від 09.08.2016, в ході якого у скляній банці виявлені грошові кошти в сумі 70 000 доларів США, серії та номера купюр яких співпадають з тими, які вручені 08.08.2016 ОСОБА_10 ;
-протоколом обшуку службового кабінету судді ОСОБА_5 , розташованого в адміністративній будівлі Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, 3, під час якого виявлено та вилучено чорнові записи у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_12 , та вказану кримінальну справу, із вироком суду за підписом ОСОБА_5 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. 
За наведених обставин, за врахуванням того що 16.08.2016 ОСОБА_5 був оголошений в розшук та починаючи з 22.08.2016 близько 5 років перебував за межами території України, станом на день складення повідомлення про підозру 11.08.2016 перебував за межами України в нелегальний спосіб, що ним самим не заперечується, що відповідно позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складення 11.08.2016, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, у спосіб, передбачений КПК України, відповідно до вимог ст.ст. 135, 136, 278 КПК України.
Стосовно тверджень сторони захисту з приводу провокації злочину слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, обґрунтованою,  докази можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Наявність ризиків, та їх обґрунтованість
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст.177 КПК, у кримінальному провадженні №52016000000000073 від 14.03.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч.4 ст.368 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. 
Детектив, обґрунтовуючи наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду зазначив про те, що після отримання інформації про «викриття» ОСОБА_5 у невстановлених осіб, до кола яких ймовірно входили народний депутат України 8 скликання ОСОБА_25 , співробітник Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_26 , начальник служби безпеки Президента України Управління державної охорони України (далі – УДО) ОСОБА_27 , разом з іншими невстановленими особами, виник злочинний умисел щодо організації умов уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності. ОСОБА_26 відповідав за переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, ОСОБА_27 був визначений відповідальним за організацію переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України. Які ймовірно переправили його через державний кордон України до Республіки Молдова в м. Кишинів.
16.08.2016 ОСОБА_5 оголошено в розшук після повторної неявки за викликом до Національного бюро. З 22.08.2016 по 30.07.2021 ОСОБА_5 перебував у Республіці Молдова. 
В середині грудня 2016 року детективами Національного бюро отримано оперативну інформацію щодо можливого переховування ОСОБА_5 у м. Кишиневі, Республіка Молдова.
18.01.2017 Національним бюро направлено до компетентних органів Республіки Молдова клопотання про взяття під варту до отримання вимоги про видачу підозрюваного ОСОБА_5 
20-21.01.2017 детективами Національного бюро за участі правоохоронців Республіки Молдова здійснювалися пошукові дії ОСОБА_28 в м. Кишинів, проте ОСОБА_5 не був знайдений.
28.02.2017 ОСОБА_5 здався правоохоронним органам Республіки Молдова. 
01.03.2017 Національне бюро повідомлено про затримання ОСОБА_5 
02.03.2017 Національним бюро до компетентних органів Республіки Молдова надіслано клопотання про видачу ОСОБА_5 до України для притягнення до кримінальної відповідальності (клопотання доставлено до компетентних органів Республіки Молдова 06.03.2017 нарочно). З того часу вказаних запит перебуває на виконанні компетентними органами Республіки Молдова. Крім того, у судових інстанціях Республіки Молдова триває процес екстрадиції ОСОБА_5 до України. 
Відповідно до Ноти Посольства Республіки Молдова в Україні від 09.04.2021 № UKR/021/511 ОСОБА_5 зник з території Республіки Молдова, і у зв`язку з цим Міністрами закордонних справ Республіки Молдови та України досягнута домовленість щодо створення спільної робочої групи для встановлення вказаних обставин.
Крім того, відповідно до адвокатського запиту адвоката ОСОБА_5 – ОСОБА_29 від 26.04.2021 № 238, який 19.05.2021 надійшов до Національного бюро Листом Офісу Генерального прокурора від 13.05.2021 № 16/1/3-18611-21, ОСОБА_5 03.04.2021 викрадений невідомими особами на території Республіки Молдова, правоохоронні органи Республіки Молдова провадять за цим фактом розслідування.
Згідно доводів клопотання, 30.07.2021, близько 14 год, ОСОБА_5 затриманий співробітниками Служби безпеки України у с. Мазурівка, Чернігівської територіальної громади, Могилів-Подільського району, Вінницької області, після чого доставлений до приміщення Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33. Про затримання ОСОБА_5 Національне бюро повідомлено оперативним черговим по Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_30 , який при цьому зазначив, що ОСОБА_5 з`явився до старости с. Мазурівка, повідомивши, що він втік від працівників Служби безпеки України. 31.07.2021 Служба безпеки України розмістила на офіційному веб-порталі повідомлення, у якому підтвердила факт перебування ОСОБА_5 у Службі безпеки України
Водночас, згідно листа т.в.о. начальника головного управління СБУ ОСОБА_15 , 30.07.2021 після встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 на його прохання та за добровільної згоди останній був супроводжений до ГСУ СБУ. Того ж дня отримано від нього заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за фактом незаконного викрадення, позбавлення волі ОСОБА_5 та його незаконного переміщення через державний кордон України, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146 та ч.2 ст. 332 КК України. Крім того 30.07.2021 від ОСОБА_5 отримано заяву про застосування відносно нього заходів безпеки як учасника кримінального провадження та слідчим винесено відповідну постанову про застосування відносно ОСОБА_5 заходів безпеки. Під час вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 не затримувався, згідно заяви останнього 30.07.2021 його було госпіталізовано до закладу охорони здоров`я за відповідною заявою ОСОБА_5 . 
03.08.2021 ОСОБА_5 затриманий детективами НАБУ о 21год. 05хв. в палаті Клінічно -діагностичного центру Клінічної лікарні «Феофанія » (м. Київ, вул.А.Заболотного,21, корп.2, поверх 2, палата №211).
Окрім того варто уваги те, що 06.09.2016 постановою Верховної Ради України надано дозвіл на арешт судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 а також дано згоду на затримання ОСОБА_5 
08.09.2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва надав дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Солом`янського районного суду м. Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. в межах даного кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року задоволено частково клопотання старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене із заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 3 722945, 85грн. (три  мільйона сімсот двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять гривень вісімдесят п`ять копійок), та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
23.03.2017 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва постановлено ухвалу, якою клопотання старшого детектива – заступника керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене із заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави задоволено частково та обрано підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. 
Крім того, у вказаному рішенні суду міститься вказівка на те, що у разі затримання ОСОБА_5 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю ОСОБА_5 , його захисника розгляне питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановить ухвалу.
Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду. Окрім того обставини переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування вказують на наявні у нього зв`язки серед керівництва держави та правоохоронних органів, а способи його переховування, утримання та перевезення, в тому числі через державний кордон України, вказують на виняткову впливовість цих осіб.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Наведені вище обставини, дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_5 .
Водночас слідчий суддя вважає ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні необґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 , протягом 5 років перебував на території іноземної держави, вже більше 5 років не обіймає посаду судді Дніпровського районного суду м. Києва, а тому малоймовірно що він за допомогою власного службового становища та особистих зав`язків зможе впливати на свідків, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зокрема, підбурювати їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам та відмови від дачі показань на користь підозрюваного, що негативним чином впливатиме на дієвість кримінального провадження загалом. Те, що ОСОБА_5 тривалий час знайомий із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та має з ними спільних знайомих ОСОБА_5 не свідчить про реальну можливість впливу ОСОБА_5 на вказаних свідків у кримінальному провадженні.
Стороною обвинувачення вказано, що існування ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів обумовлено тим, що ОСОБА_5 використовуючи становище як судді Дніпровського районного суду м. Києва дає йому можливість через друзів та знайомих отримати доступ до матеріалів судових справ, які він може підробити, знищити або спотворити, з метою дискредитації свідків у кримінальному провадженні. Однак доказів на підтвердження можливості здійснення такого впливу ОСОБА_5 до суду не надано.
Інших доводів на підтвердження наявності вказаних ризиків стороною обвинувачення не наведено, а тому вказані твердження не можуть бути визнаними достатніми для доведення існування зазначених ризиків.
В той же час детективом у клопотанні зазначено про наявність ризику того, що ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проте жодних обґрунтувань детективом у клопотанні не наведено. 
Так, наразі прокурор не переконав слідчого суддю в тому, що вказані ризики існують, не довів існування жодного із вищезазначених ризиків, окрім як можливість переховуватися від органів досудового розслідування/суду, що вимірюється суворістю можливого покарання та обставинами даного кримінального провадження.
Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.
В клопотанні детектив просив засотувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
При цьому варто враховувати, що затримано ОСОБА_5 в медичному закладів, куди його було госпіталізовано за його заявою службовими особами СЬБУ, він самостійно звернувся по допомогу до СБУ при з`явлені на території України, а також те, що відносно ОСОБА_5 здійснюються заходи безпеки як учасника кримінального провадження, доцільно враховувати і самі обставини кримінального провадження за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 146 та ч.2 ст.332 КК України.
Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан та на підставі чого приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. 
Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також з огляду на існування можливості запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж у виді тримання під вартою, на підставі ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.
Вирішуючи, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть в повній мірі запобігти вказаному ризику, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України).
На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, як то: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також із службовими особами Дніпровського районного суду м. Києва; не відвідувати місце роботи, тобто Дніпровський районний суд м. Києва; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
В той же час необхідність покладення обов`язку носити електронний засіб контролю обумовлена тим, що ОСОБА_5 хоча і знаходиться під охороною службових осіб СБУ, проте запобіжний захід застосовується в межах кримінального провадження №52016000000000073 від 14.03.2016, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснює саме НАБУ, а тому відповідно контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного в тому числі за виконанням обов`язків, мають здійснювати детективи Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Запобіжний захід застосовується на строк до 18.08.2021, тобто в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №52016000000000073 від 14.03.2016.
З огляду на викладене, а також з врахуванням наведених вище характеристик кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить вимогам ст. 178, ч.1, 2 ст. 181 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого детектива - керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні – начальником п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – відмовити.
Застосувати до підозрюваного  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду.
Строк тримання під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування до 18.08.2021.
Роз`яснити підозрюваному  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Негайно доставити підозрюваного до місця проживання і звільнити з-під варти.
Ухвалу в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Покласти на підозрюваного  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-прибувати до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, на першу вимогу;
-не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утриматись від спілкування із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також із службовими особами Дніпровського районного суду м. Києва;
-не відвідувати місце роботи, тобто Дніпровський районний суд м. Києва;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування до 18.08.2021.
Контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                                                                         ОСОБА_1