Ухвала
 
27 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 712/834/20
 
провадження № 61-18559 св 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» про визнання протиправним та скасування розпорядження; за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» про визнання протиправним та скасування наказів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 26 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» (далі -ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 3») про визнання протиправним та скасування розпорядження задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано розпорядження від 16 грудня 2019 року № 1 «Про скасування запису в трудовій книжці», видане ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 3». 
Визнано протиправним та скасовано наказ від 16 грудня 2019 року № 22 «Про скасування пункту 7 наказу від 25 лютого 1988 року № 15» та наказ від 16 грудня 2019 року № 48-к «Про скасування пункту 7 наказу від 25 лютого 1988 року № 15». 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 3» задоволено частково. 
Рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 26 серпня 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження від 16 грудня 2019 року № 1 «Про скасування запису в трудовій книжці» відмовлено. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказів задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано наказ від 16 грудня 2019 року № 22 «Про скасування пункту 7 наказу від 25 лютого 1988 року №15» та наказ від 16 грудня 2019 року № 48-к «Про скасування пункту 7 наказу від 25 лютого 1988 року № 15». 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,  в якій просив скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року в частині відмови у скасуванні розпорядження від 16 грудня 2019 року № 1 «Про скасування запису в трудовій книжці» й ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення його позовних вимог. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначав неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказував на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» про визнання протиправним та скасування розпорядження; за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» про визнання протиправним та скасування наказів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян 
 
О. В. Білоконь
 
Н. Ю. Сакара