ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/273/21  Номер провадження 22-ц/814/1590/21	Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О. М.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Триголова В.М.
Суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :
У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13.06.2008 між ним та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 12.11.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 52131,32 грн., яка складається з 40767,16 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 11364,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками.
Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.06.2008 у розмірі 52131,32 грн., яка складається з 40767,16 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 11364,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2021 року позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.06.2008 у розмірі 40767,16 грн.
Судовий збір, сплачений акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», в розмірі 2270,00 грн. Компенсовано за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити. 
З вказаним рішенням не погодився позивач, який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення місцевого суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви позичальника, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна, зокрема, для отримання кредитної карти. Також, з даної анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив свою згоду на укладення відповідного правочину, та підписав анкету-заяву. 
Окрім того, ОСОБА_1 також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна 55 днів пільгового періоду».
Відтак, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, чим порушив вимоги ст.ст.1046,1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судове рішення підлягає апеляційному перегляду в частині вимог у задоволенні яких судом відмовлено, тобто в межах поданої позивачем апеляційної скарги, в іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2021 року не переглядається.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 2,3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2008 року позивач та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «Приватбанк» . 
За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 100 грн. (з подальшим збільшенням кредитного ліміту) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір про надання банківських послуг.
Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконує. 
Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 12.11.2020 р. заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 52131,32 грн., яка складається з 40767,16 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 11364,16 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягненню заборгованості за процентами за користування кредитом суд першої інстанції, керуючись правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі 342/180/17-ц, виходив із того, що, позивачем не надано підтверджень того, що саме наявні в матеріалах справи конкретні умови банківських послуг були запропоновані відповідачу на момент укладення договору, та він був належним чином з ними ознайомлений.
Апеляційний суд у складі колегії суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 своїм підписом у заяві підтвердила факт отримання кредитної картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та ПІН-кодів до них 13.06.2008 року.
З наданої позивачем виписки за довогором б/н, укладеним з ОСОБА_1 вбачається, що відповідач користувалась кредитною картою, здійснювала розрахунок за покупки та інше.
Встановивши обставини справи, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем ОСОБА_1 довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, базова процентна ставка в розмірі 1,9% в місяць, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. 
З вказаної довідки вбачається, що розмір щомісячного платежу (враховуючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.
       Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач була ознайомлена з умовами угоди про надання кредиту, при цьому, належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконала, що призвело до утворення заборгованості.
Пред`являючи даний позов, банк просив стягнути з ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами, нараховані станом на 12.11.2020 року у розмірі 11364,16 грн.
Як слідує із наданого банком розрахунку, до 31.12.2012 року процентна ставка за договором банком обраховувалася виходячи з погодженого між сторонами розміру, а саме - 22,8% річних, проте починаючи з 03.01.2013 року позивач нараховував проценти за ставкою 30%, 34,8%, 43,2% річних, а згодом 42% що свідчить про неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.
При цьому посилання банку як на правомірність своїх дій щодо підвищення розміру процентної ставки на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що надані до позовної заяви Умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за підвищеною ставкою.
Отже, суд апеляційної інстанції не бере до уваги надані позивачем Умови та Правила, а тому вважає, що проценти підлягають стягненню за процентною ставкою 22,8% річних, яка узгоджена із відповідачем відповідно до підписаної останньою довідки.
Так, провівши розрахунок в частині нарахування процентів за базовою ставкою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
З наданої позивачем виписки по картковому рахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором у відповідача виникла з 01.07.2017 року. 
Отже, розмір заборгованості за процентами за період з 01.07.2017 року по 12.11.2020 року перерахованих за базовою відсотковою ставкою становить складає 38041,47 грн. 
З врахуванням суми погашених відсотків (37554,29 грн.) стягненню відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 487,18 грн.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, колегія суддів виходить з наступного. 
Оскільки, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнена від сплати судового збору, так як є законним представником дитини з інвалідністю, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №599, №600 та №601 від 17.03.2021, то виходячи з пропорційності задоволених вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом міністрів України судовий збір в розмірі 146,41 грн.
Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за нараховані відсотки за кредитним договором б/н від 13.06.2008 року.
Ухвалити нове рішення,  яким позов Акціонерного товариства  Комерційний банк  «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за нараховані відсотки за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором б/н від 13.06.2008 року у розмірі 487 грн. 18 коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 18 коп.) 
В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2021 року залишити без змін.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                В.М. Триголов

СУДДІ           А.І. Дорош

О.А. Лобов