ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року	Львів	Справа № 300/916/21 пров. № А/857/10262/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                            Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                                Іщук Л.П., Обрізко І.М.,
                                                                                                                                   
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції                                                            Боршовський Т.І., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення                               19 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

12 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – ГУ ПФУ) щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та скасувати рішення відповідача від 15 лютого 2021 року № 31 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати йому період роботи в ОАО НК «Роснефть»-Пурнефтегаз» з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року (що складає 4 роки 5 місяців 17 днів) на посаді старшого виконроба до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із 08 лютого 2021 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 300/3459/20, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 має страховий стаж 41 роки 9 місяців, з яких понад 8 років 11 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, – за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. На момент звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 досягнув 59-річного віку, надав всі необхідні документи, тому відповідач був зобов`язаний прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ, яке у своїй скарзі просило скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно зарахував період роботи позивача з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки посада старшого виконроба, на якій він працював у цей період, не передбачена переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року за № 10. Окрім того вважає, що належним способом захисту права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ повторно розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії за віком, а не зобов`язання призначити таку пенсію.
Позивач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 08 лютого 2021 року до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви долучено копії: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; трудової книжки НОМЕР_1 ; диплом про навчання серії НОМЕР_2 ; довідки із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення; довідку про відкритий рахунок в банку; довідку Філії «Уренгой буріння» ООО «Газпром буріння» № 20/844 від 11 жовтня 2010 року про реорганізацію; довідку Філії «Уренгой буріння» ООО «Газпром буріння» № 20/3252 від 04 травня 2010 року про умови роботи; довідку ОАО НК «Роснефть»-Пурнефтегаз» № 82 від 14 травня 2005 року про умови роботи; наказ Виробничого об`єднання “Пурнефтегаз” № 100-к від 02 жовтня 1987 року про прийом на роботу; наказ Виробничого об`єднання “Пурнефтегаз” № 87-к від 10 липня 1992 року про звільнення з роботи; довідку ПАТ Бурова компанія “Букрос” № 02-44/1027 від 18 вересня 2020 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідку ПАТ Бурова компанія “Букрос” № 02-44/1235 від 19 січня 2021 року “Щодо довідки про пільговий стаж № 02-44/1027 від 19 вересня 2020 року”; архівна довідка ОАО НК “Роснефть” про реорганізацію підприємств; довідку ПАТ Бурова компанія “Букрос” № 02-44/1234 від 19 січня 2021 року про перейменування підприємства; довідка ПАТ “Укрекскавація” від 21 лютого 2018 року № 13-3 про роботу на підприємстві; довідку Філії “Уренгой буріння” ООО “Газпром буріння” № 17/6835 від 06 жовтня 2010 року про заробітну плату; довідку Філії “Уренгой буріння” ООО “Газпром буріння” № 17/2502 від 06 квітня 2010 року про заробітну плату; довідку ОАО НК “Роснефть” № 7-01/10— 1953 від 13 липня 2010 року про заробітну плату; довідку ПАТ “Укрекскавація” від 21лютого 2018 року № 13-4 про заробітну плату; довідку АТ “Укртрансгаз” № 48 від 14 лютого 2019 року про заробітну плату.
15 лютого 2021 року ГУ ПФУ прийняло рішення № 301 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком. Рішення відповідача від 15 лютого 2021 року про відмову в призначенні пенсії № 301 мотивоване тим, що страховий стаж позивача становить 41 рік 9 місяців, пільговий стаж за Списком № 2 – 4 роки 6 місяців. Згідно з вимогами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці – за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення віку 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за 2 роки 6 місяців такої роботи. Період роботи ОСОБА_1 з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” не зараховано до пільгового стажу, оскільки посада старшого виконроба не передбачена переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року за № 10. Оскільки документально підтверджений пільговий стаж становить 4 роки 6 місяців, при необхідних 12 роках 6 місяців, то немає законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. 
Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
При цьому апеляційним судом встановлено, що спір у даній справі стосується незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз”, оскільки посада старшого виконроба не передбачена переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року за № 10.
Аналіз записів трудової книжки позивача свідчить про те, що ОСОБА_1 працював на посаді старшого виконроба в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі – Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як слідує з трудової книжки позивача, він з 10 серпня 1984 року прийнятий виконробом у вишкомонтажний цех № 1 Вишкомонтажної контори ВПО “Тюменьгазпром” ПО “Тюменьбургаз”; з 01 березня 1986 року переведений на посаду старшого виконроба районної інженерно-технологічної служби; з 01 жовтня 1987 року звільнений із займаної посади; з 05 жовтня 1987 року прийнятий в вишкомонтажну дільницю старшим виконробом по вахтово-експедиційному методу в ПУ “Пурнефтегаз” (робота безпосередньо на родовищі); з 20 липня 1992 року звільнений за власним бажанням.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі – Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 “Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение” затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XІІ передбачено професію за № 2130100б-24444 “Производители работ вышкостроения”.
Отже, посада “виконроба вишкобудування” міститься в Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.
Відповідно до довідки ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” від 14 травня 2005 року № 82, ОСОБА_1 працював повний робочий день з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року на посаді “старшего производителя работ” (“старшого виконроба”) у вишкомонтажному управлінні виробничого об`єднання “Пурнефтегаз”, вахтовим методом. Вказана посада відноситься до позиції № 2130100б-24444 “Производители работ вышкостроения” у розділі XІІ Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10. Стаж роботи, який дає право на зменшення пенсійного віку становить 04 роки 05 місяців 17 днів (а.с. 13).
Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, крім зазначеної довідки ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” від 14 травня 2005 року № 82 позивач разом із заявою про призначення пенсії від 08 лютого 2021 року надав ГУ ПФУ: копію наказу Виробничого об`єднання “Пурнефтегаз” № 100-к від 02 жовтня 1987 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду старшого виконроба на вишкомонтажну дільницю; копію наказу Виробничого обєднання “Пурнефтегаз” № 87-к від 10 липня 1992 року про звільнення позивача з посади старшого виконроба вишкомонтажної бригади; копію довідки ОАО НК “Роснефть” № 7-01/10-1953 від 13 липня 2010 року про заробітну плату позивача за період з жовтня 1987 року по грудень 1991 року.
Таким чином, факт роботи ОСОБА_1 з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” на посаді старшого виконроба є встановленим та відповідачем не заперечується.
Разом з тим, ГУ ПФУ відмовило позивачу зарахувати вказаний період до пільгового стажу з огляду на те, що посада “старшого виконроба” не передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.
З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.
У Кваліфікаційному довіднику посад керівників, спеціалістів і службовців” затвердженому Постановою Держкомпраці СРСР і ВЦСПС від 27 березня 1986 року № 102/6-142 в розділі Загальні положення зазначається, що “установление должностного наименования “старший” возможно при условии, если работник наряду с выполнением обязанностей, предусмотренных по занимаемой должности осуществляет руководство подчиненными ему исполнителями”.
У виданні: “Довідник спеціаліста з визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці” зазначено: “Відповідно до додатку В (примітка 1) Класифікатор професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. №257, похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог виключення дублювання, збереження колу новоутвореної професії. Зокрема, цим додатком передбачене похідне слово “старший”.
Посада старшого може застосовуватись встановлюватись як виняток і за відсутності виконавців в безпосередньому підпорядкуванні працівника, якщо на нього покладаються функції керівництва самостійною ділянкою роботи.
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, професійна назва “старший виконавець робіт” утворена за допомогою похідного слова “старший”, при цьому зберігається галузева та функціональна належність, кваліфікаційні вимоги, право на пенсію за віком на пільгових умовах старшого виконавця робіт визначається на тих же умовах, що і виконавця робіт.
Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посада “старший виконроб”, на якій ОСОБА_1 працював в період з 05 жовтня 1987 року по 20 липня 1992 року в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз”, передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, який діяв на той час.
Оскільки ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії від 08 лютого 2021 року надав відповідачу необхідний перелік документів для зарахування пільгового стажу за спірний період та які підтверджують факт роботи позивача в ОАО НК “Роснефть”-Пурнефтегаз” на посаді, яка передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, то суд першої інстанції підставно зарахував спірний період до пільгового стажу за Списком № 2.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на момент звернення до пенсійного органу про призначення пенсії позивач досягнув 59 років, пільговий за Списком № 2 – понад 8 років 11 місяців, страховий стаж - 41 рік 9 місяців, що відповідачем не заперечується. Тобто, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ про відмову у призначенні пенсії є протиправним, а отже таке необхідно було скасувати та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року, починаючи з 08 лютого 2021 року.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 300/916/21 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко