ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15423/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 серпня 2021 року                                                                              м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії та відповідним пакетом документів.
07.06.2019 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №20, в якому зазначено наступне.
Відповідно до наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 з 16.12.1987 року працював в якості різноробочого 1 р., з 14.06.1988 року по 12.09.1996 року, після закінченні курсів електрозварників ручної зварки, - електрозварником дочірнього будівельного підприємства №23, з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року - електрозварником дочірнього будівельного підприємства № 21, з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року електрозварником і будівельному управлінні №56 ВАТ «Дарниця», у подальшому ВАТ «Дарниця», що припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом.
Згідно з копіями наказів від 13.09.1996 року № 65-к, від 11.10.1996 року № 77-к, від ... (дата не проглядається) жовтня 1996 року № 69-к та особових карток форми Т-2 ОСОБА_1 значиться як електрозварник. При цьому, згідно з копією наказу від ...(дата не проглядається) серпня 2001 року №175 зазначено, що ОСОБА_1 (прізвище не відповідає паспортним даним) звільнений з роботи як електрозварник ручної дугової зварки.
Зазначено, що до того ж, у копії особової картки ОСОБА_1 з датою заповнення від 14.12.1987 року вбачається виправлення у прізвищі. Окрім цього, ОСОБА_1 надавались відпустки без збереження заробітної плати у періоди з 17 по 20 жовтня 1996 року та з 25 по 27 червня 2001 року. Причини надання цих відпусток у архівній довідці Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.02.2019 року №66/18 не вказані.
У рішенні також зафіксовано, що на час роботи ОСОБА_1 в якості електрозварника були чинними списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових-розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162. Професія електрозварника передбачена розділом XXXII «Загальні професії» списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Списками №2, затвердженими постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (розділ XXXIII «Загальні професії»), передбачені: електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах (позиція 23200000-19905); електрозварники ручного зварювання (позиція 23200000-19906).
Професія (посада) електрозварник списками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, не передбачена.
Відповідно до копій наказів від 19.12.1994 року №82 «Про підсумки атестації робочих в підрозділах фірми «Дарниця» та від 01.03.2000 року №7 «Про підсумки атестації робочих в підрозділах ВАТ «Дарниця» електрозварники атестовані під загальною назвою без визначення виду зварки та характеру робіт (ручної зварки, автоматичної нанівавтоматичіюї тощо), як це передбачено списками.
Зафіксовано, що документи, підтверджуючі виконання конкретних робіт протягом повного робочого дня в якості електрозварників на розгляд Комісії не надано.
Відтак, комісією прийнято рішення: про відмову в підтвердженні права на зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 16.12.1987 року в якості різноробочого 1 р., з 14.06.1988 року по 12.09.1996 року, після закінчення курсів електрозварників ручної зварки - електрозварником дочірнього будівельного підприємства №23, з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року - електрозварником дочірнього будівельного підприємства №21, з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року електрозварником у будівельному управлінні-56 ВАТ «Дарниця», до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з невідповідністю прізвища « ОСОБА_1 », вказаного у наказі від ...(дата не проглядається) серпня 2001 року №175 про звільнення з роботи, до паспортних даних заявника («ОСОБА_1») та наявному виправленні в копії особової картки ОСОБА_1 з датою заповнення 14.12.1987 року у прізвищі робітника. До того ж з 22.08.1992 року по 12.09.1996 року, з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року, з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року - у зв`язку з відсутністю професії електрозварник у Списках, затверджених постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та атестацією робочого місця електрозварника без зазначення виду зварки, як це передбачено Списками; з 17.10.1996 року по 20.10.1996 року та з 25.06.2001 року по 27.06.2001 року, оскільки ОСОБА_1 надавались відпустки без збереження заробітної плати.
Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача, звернувся з данним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, відповідно до ст. 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
При цьому, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В той же час, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
При цьому, згідно з п. 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Разом з тим, пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 338) встановлено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (п. 3 Порядку № 338).
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних-правових актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з п. 4 Порядку № 442 та п/п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Слід відмітити, що Порядок № 442 набув чинності з 21.08.1992 року, що означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації.
При цьому, відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Відповідно до положень п.п. 8, 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №  2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року у справі № 21-183а13 та від 25.11.2014 року у справі № 21-519а14, а також Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі № 486/1138/16-а.
Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Водночас, відмовою у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 слугувало те, що ОСОБА_1 з 16.12.1987 року працював в якості різноробочого 1 р., з 14.06.1988 року по 12.09.1996 року, після закінчення курсів електрозварників ручної зварки - електрозварником дочірнього будівельного підприємства №23, з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року - електрозварником дочірнього будівельного підприємства №21, з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року електрозварником у будівельному управлінні-56 ВАТ «Дарниця», до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з невідповідністю прізвища « ОСОБА_1 », вказаного у наказі від ...(дата не проглядається) серпня 2001 року №175 про звільнення з роботи, до паспортних даних заявника (« ОСОБА_1 ») та наявному виправленні в копії особової картки ОСОБА_1 з датою заповнення 14.12.1987 року у прізвищі робітника. До того ж з 22.08.1992 року по 12.09.1996 року, з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року, з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року - у зв`язку з відсутністю професії електрозварник у Списках, затверджених постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та атестацією робочого місця електрозварника без зазначення виду зварки, як це передбачено Списками; з 17.10.1996 року по 20.10.1996 року та з 25.06.2001 року по 27.06.2001 року, оскільки ОСОБА_1 надавались відпустки без збереження заробітної плати.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення у лютому 2019 року до пенсійного органу виповнилося 55 років, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 (том 1 а.с. 16-18).
Так, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 28.09.1981 року (том 1 а.с. 122-126):
з 22.09.1981 року по 21.03.1982 року робота на посаді слюсара-монтажника 1 розряду;
22.03.1982 року звільнений у зв`язку з призовом на військову службу в ряди радянської армії;
з 25.09.1984 року по 22.11.1984 року робота в тарному цеху № 26 на посаді рамщика;
з 22.11.1984 року звільнений у зв`язку з переходом в МВД Київського міськвиконкому;
з 26.11.1984 року по 26.11.1987 року працює в органах внутрішніх справ - міжвідомча охорона при МВД м. Києва;
з 16.12.1987 року прийнятий на посаду різноробом Будівельного управління №23 тресту «Київміськбуд-5»;
з 14.06.1988 року переведений електрозварником 3го розряду;
01.06.1989 року присвоєно 4й розряд електрозварника;
02.07.1992 року Трест «Київміськбуд-5» реорганізовано і утворено Будівельне управління Фірма «Дарниця»;
01.11.1994 року присвоєно 5й розряд електрозварника;
24.01.1996 року Будівельне управління Фірми «Дарниця» перейменовано в ДБП №23 ВАТ «Дарниця»;
12.09.1996 року звільнений у зв`язку з переходом в ДБП № 21 ВАТ «Дарниця»;
13.09.1996 року прийнятий на посаду електрозварник ручної дугової зварки 5 розряду Дочірнього будівельного підприємства № 21 ВАТ «Дарниця»;
21.10.1996 року звільнений по переводу в ДБП № 56 ВАТ «Дарниця»;
21.10.1996 року прийнятий на посаду електрозварник 5 розряду Дочірнього будівельного підприємства № 56 ВАТ «Дарниця»;
02.08.1999 року ДБП № 56 ВАТ «Дарниця» перейменовано в БУ № 56 ВАТ «Дарниця».
02.04.2001 року БУ № 56 ВАТ «Дарниця» перейменоване на ВАТ «Дарниця».
14.08.2001 року позивача звільнено з ВАТ «Дарниця».
16.08.2001 року прийнятий на роботу в ВАТ «Завод ЗБК № 1» БМУ-1 електрозварником ручного зварювання 5 розряду;
17.07.2006 року звільнений з роботи по переводу в ТОВ «СМЧ 1 ЗЗБК № 1;
18.07.2006 року прийнятий електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду по переводу з ВАТ «Завод ЗБК № 1» БМУ-1;
14.10.2010 року звільнений з роботи з ТОВ «СМЧ 1 ЗЗБК № 1 за власним бажанням.
Також відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 20.10.2010 року (том 1 а.с. 127-128):
20.10.2010 року позивач прийнятий на посаду слюсара-сантехніка 3-го розряду у господарський відділ Державної наукової установи «Науково-практичного центру профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами;
05.05.2015 року переведений на посаду слюсара-сантехніка 4-го розряду господарського відділу Державної наукової установи «Науково-практичного центру профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами;
02.01.2018 року переведений на посаду слюсара-сантехніка 4-го розряду господарського відділу Державної наукової установи «Науково-практичного центру профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами.
Тобто, як вбачається з трудових книжок позивача, починаючи з 14.06.1988 року позивач працює електрозварником.
При цьому, 22.08.1956 року постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затверджено списки виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, зокрема, затвердженого Список № 2, який включає в себе список робіт, професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, розділ «XXXII. Общие профессии» Электросварщики и их подручные.
В той же час, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение» затверджено, зокрема, Список № 2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях (прилагается), який включає в себе список робіт, професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, 23200000-19906 Электросварщики ручной сварки.
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено, зокрема, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який включає в себе список робіт, професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема,, зокрема, 23200000-19906 Електрозварники ручного зварювання; монтажники зв`язку - спайщики спеціалізованих монтажних організацій, зайняті на будівництві підземних споруд спеціального призначення.
Тобто, як постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, так і постановами Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 передбачено професії електрозварник ручного зварювання у Списках. При цьому, така професія у списках не вимагає конкретного виду зварки для призначення пільгової пенсії, тобто достатньо лише сам факт працевлаштування особи за професією клектрозварювальники ручного зварювання та задіяння вказаної особи повний робочий день.
Більш того, матеріали справи містять наказ від 19.12.1994 року №82 Фірми «Дарниця» (том 1 а.с. 131-132), яким затверджено перелік робочих місць і професій, робітники яких мають право на пільгову пенсійне забезпечення по Списку № 2, зокрема, електрозварник.
Наказом Акціонерного товариства відкритого типу «Дарниця» від 01.03.2000 року №7 (том 1 а.с. 129-130) затверджено перелік робочих місць і професій, робітники яких мають право на пільгову пенсійне забезпечення по Списку № 2, зокрема, електрозварник.
Відтак, зважаючи на викладене, доводи комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ГУ ПФУ в м. Києві, викладені у спірному рішення спростовуються висновками суду та наявними в матеріалах справи доказами, оскільки як вже зазначено вище постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 передбачена професія електрозварник у Списках №2, яка дає право особам на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, починаючи з 1992 року на підприємствах, де був працевлаштований позивач, проводилася атестація робочих місць, що також підтверджується, зокрема, наказом від 19.12.1994 року №82 Фірми «Дарниця» (том 1 а.с. 131-132) та наказом Акціонерного товариства відкритого типу «Дарниця» від 01.03.2000 року №7, як то вимагається п. 3 Порядку №383.
Щодо зазначення у наказі Акціонерного товариства відкритого типу «Дарниця» від 13.08.2001 року №175 «По особовому складу» прізвища « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », то суд зазначає, що невірне зазначення прізвища позивача у наказі про звільнення, жодним чином не може бути підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки, по-перше, такий наказ видається роботодавцем, а тому відповідальністю за допущення описки у такому наказі покладається на роботодавця, а не на працівника, по-друге, на підставі наказу від 13.08.2001 року №175 у трудовій книжці позивача - ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 28.09.1981 року здійснено запис №20 (том 1 а.с. 125) про звільнення ОСОБА_1 з 14.08.2001 року за власним бажанням з Акціонерного товариства відкритого типу «Дарниця». Зазначені обставини дають підстави стверджувати те, що хоча такий наказ і містить описку у прізвищі позивача, однак стосується безпосередньо ОСОБА_1 .
Щодо доводів комісії ГУ ПФУ в м. Києві відносно того, що ОСОБА_1 надавались відпустки без збереження заробітної плати у періоди з 17 по 20 жовтня 1996 року та з 25 по 27 червня 2001 року та причини надання цих відпусток в архівній довідці Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.02.2019 року № 66/18 не вказані, то суд наголошує, що оскаржуване рішення не містить обґрунтування комісії відносно того, яким чином, надання таких відпусток, загальна тривалість яких складає 5 днів, впливає на критерії призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.
Більше того, відповідно до трудової книжки позивача, стаж роботи останнього на посаді електрозварника:
у період з 14.06.1988 року по 12.09.1996 року складає 8 років 2 місці 2 днів;
у період з 13.09.1996 року по 21.10.1996 року складає 1 місяць 8 днів;
у період з 21.10.1996 року по 14.08.2001 року складає 4 роки 9 місяців 23 дні;
у період з 16.08.2001 року по 17.07.2006 року складає 4 роки 11 місяців 1 день;
у період з 18.07.2006 року по 14.10.2010 року складає 4 роки 2 місяці 26 днів/
Тобто загальний стаж роботи на посаді електрозварника складає 22 роки 3 місяці 26 днів.
Тоді як загальний страховий стаж у позивача у період з 22.09.1981 року по лютий 2019 року (місяць звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії) складає 34 роки 8 місяців 19 днів.
Варто також зауважити, що факт перебування позивача на посаді електрозварника підтверджується також наявними в матеріалах справи довідками (архівними довідками), архівними довідками, що відповідачем не заперечується та не спростовується.
Отже, на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у ОСОБА_1 були наявні усі підстави, передбачені п. «б» ст.  13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, підсумовуючи наведене у сукупності в контексті викладених нормативно-правових актів та обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення від 07.06.2019 року №20 комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви при ГУ ПФУ в м. Києві про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.
          
                                                                                                    Чаку Є.В.