П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2821/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
14 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бень Я.О., 
представника позивача: Шалара І.В.,
представниці відповідача: Покотило Л.Ю., 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 липня 2020 року №0003080504.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що копія наказу про проведення перевірки не була належним чином вручена позивачу або його уповноваженій особі. Крім того, апелянт стверджує, що штраф застосовано за необладнання резервуарів рівнемірів, а не за їх несвоєчасну реєстрацію. При цьому до матеріалів справи долучено докази обладнання резервуарів відповідними рівнемірами 31.03.2020.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник позивача в судовому засіданні  підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представниця відповідача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції  встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 18 червня 2020 року №523 зобов`язано провести фактичну перевірку АЗС з магазином за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 з 18 червня 2020 року.
На підставі вказаного наказу видано направлення №647, №648 від 18 червня 2020 року на проведення фактичної перевірки, з якими 18 червня 2020 року о 12 год. 35 хв. ознайомлено оператора АЗС ОСОБА_2 .
Посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області пред`явлено вимогу про надання документів, які стосуються фінансово-господарської діяльності, зокрема: реєстраційне посвідчення реєстратора розрахункових операцій; довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій; книги обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій; книги обліку доходів і витрат; накладні на товар, що знаходиться в реалізації; трудові угоди з працівниками; документи що засвідчують особи (копії); ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; документи щодо наявних основних засобів (власних або орендованих (договори оренди). Вказані документи зобов`язано надати до перевірки за місцем її здійснення не пізніше 10 год. 00 хв. 22 червня 2020 року ( АДРЕСА_2 ). Зазначену вимогу отримано 18 червня 2020 року громадянкою ОСОБА_2 .
За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року, згідно з яким встановлено, що на АЗС не обладнані (відсутні) рівнеміри-лічильники рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах для зберігання пального, розташованих на АЗС у АДРЕСА_1 , в кількості 5 штук, що є порушенням пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України.
На підставі акта перевірки №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №0003080504 від 21 липня 2020 року, яким за порушення пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України на підставі пункту 128-1.1 статті 128-1 та пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України застосовано до ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою позивача 22 липня 2020 року.
Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення №0003080504 від 21 липня 2020 року до Державної податкової служби України. За результатами розгляду ДПС України залишила скаргу без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення №0003080504 від 21 липня 2020 року протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державна реєстрація рівнемірів-лічильників була здійснена поза межами встановленого законом строку, тому накладення на позивача оскаржуваним рішенням штрафних санкцій відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 Податкового кодексу України є правомірним.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
П.80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Згідно з п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що оператору АЗС було вручено копію наказу, яка не була засвідчена належним чином.
Відповідно до направлень на перевірку від 18 червня 2020 року №647, №648 (а.с.58-59) оператор ОСОБА_2 власноручно розписалася про те, що їй пред`явлено службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу від 18.06.2020 №523.
Отже, копія наказу про проведення фактичної перевірки від 18.06.2020 №523 (а.с.57) була вручена особі, яка фактично проводить розрахункові операції на АЗС позивача, відповідно до положень ПК України.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 мала зауваження до оформлення пред`явлених документів.
П.81.1 ст.81 ПК України передбачено право не допускати посадових осіб контролюючого органу до перевірки у разі невідповідності пред`явлених документів вимогам ПК України.
Водночас, оператор ОСОБА_2 допустила посадових осіб контролюючого органу до перевірки АЗС позивача.
Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що копія наказу про проведення перевірки не була засвідчена належним чином, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що станом на момент проведення перевірки резервуари для пального були обладнані лічильниками-рівнемірами, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з п.128-1.1. ст. 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.
Відповідно до пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
Згідно з п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Пп.230.1.2 п. 230.1. ст. 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Відповідно до п.12 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.
Згідно з п.18  підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" ПК України  норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються: з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).
Таким чином, особи, які здійснюють діяльність з реалізації пального, зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
В той же час у разі невиконання вказаного вище обов`язку з 01 квітня 2020 року до таких осіб застосовуються штрафні санкції, передбачені п.128-1.1 ст.128-1 ПК України.
Згідно з актом фактичної перевірки №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року (а.с.61-63), на АЗС, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, не обладнані (відсутні) рівнеміри-лічильники рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах для зберігання пального, розташованих на АЗС у АДРЕСА_1 , в кількості 5 штук.
До акта перевірки також долучено письмові пояснення ОСОБА_2 від 18 червня 2020 року (а.с.64), яка зазначила про те, що на АЗС є 4 резервуари, в яких зберігається пальне, однак станом на день надання пояснень електронні рівнеміри не придбавалися.
На підставі вищенаведеного контролюючий орган дійшов висновку про наявність підстав для накладення на позивача штрафних санкцій відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 Податкового кодексу України.
Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про те, що посадові особи контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, оглядали резервуари для пального та пересвідчилися в наявності або відсутності рівнемірів-лічильників рівня пального у вказаних резервуарах, зокрема, фото або відеофіксації огляду резервуарів. 
Тобто, висновки акта фактичної перевірки №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року ґрунтуються виключно на письмових поясненнях ОСОБА_2 . При цьому оператор АЗС вказала про наявність 4 резервуарів, в той час як в акті вказано про необладнання 5 резервуарів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в додатках до акта перевірки відсутні відомості з Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі щодо кількості резервуарів пального  на об`єкті перевірки та їх обладнання або необладнання відповідними рівнемірами-лічильниками.
У зв`язку з цим неможливо з`ясувати, яким чином посадові особи, що проводили фактичну перевірку, встановили відсутність рівнемірів-лічильників саме щодо 5 резервуарів для пального.
Отже, висновки акта фактичної перевірки №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року про те, що станом на 23.06.2020 п`ять резервуарів для зберігання пального, розташованих на АЗС у АДРЕСА_1 , не були обладнані рівнемірами-лічильниками рівня пального, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
На виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від 02.03.2020 відповідач надав суду Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри за формою, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 27 листопада 2018 року №944 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 18 червня 2019 року №248),.
Відповідно до вказаної довідки 31 березня 2020 року ФОП ОСОБА_1 встановив на резервуарах 5 рівнемірів-лічильників на акцизному складі з уніфікованим номером 1006720. При цьому у вказаній довідці зазначено серійний (ідентифікаційний) номер резервуарів та рівнемірів, які дозволяють ідентифікувати кожен окремий резервуар і рівнемір.
Згідно з відомостями про акцизні склади ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) акцизний склад з уніфікованим номером 1006720 знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .
Водночас, суд першої інстанції не з`ясував вказані вище обставини та необґрунтовано зазначив про те, що у довідці відсутні відомості про встановлення рівнемірів-лічильників саме на АЗС у АДРЕСА_3 .
Згідно з додатковими поясненнями від 19.03.2020 (а.с.89-91) відповідач не заперечує факт обладнання  5 резервуарів на АЗС у АДРЕСА_3 , рівнемірами, однак зазначає про те, що їх реєстрація проведена з порушенням встановленого чинним законодавством строку такої реєстрації.
З урахуванням вищенаведеного висновки акта фактичної перевірки №371/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 23 червня 2020 року про те, на АЗС не обладнані (відсутні) рівнеміри-лічильники рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах для зберігання пального, розташованих на АЗС у АДРЕСА_3 , в кількості 5 штук, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема Довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.
В той же час  п.128-1.1. ст. 128-1 ПК України передбачає відповідальність як за необладнання рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, так і за відсутність їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що узгоджується з положеннями пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, в якому передбачено заборону здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих рівнемірів-лічильників.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що електронний документ про встановлення рівнемірів-лічильників рівня пального подано контролюючому логану у встановлений законом строк - 31.03.2020,  колегія суддів виходить наступного.
Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року №891 (далі - Порядок №891)
Відповідно до пп. 4 п. 5 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, дату встановлення рівнеміра.
Згідно з п.6 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену у  підпунктах 1-4  пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів одноразово до початку введення в дію Реєстру та в разі зміни такої інформації. Інформація про витратоміри та рівнеміри вноситься до Реєстру після настання строків їх встановлення, визначених  Податковим кодексом України.
Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня.
Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Відповідно до п.2 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 № 557 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261), у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:
- перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання; 
- друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.
Таким чином, час надіслання електронних документів контролюючому органу підтверджується саме квитанцією №1, а не квитанцією №2, яка формується після обробки електронних документів.
На виконання протокольної ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 відповідач надіслав до апеляційного суду квитанцію №1, згідно з якою Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (електронний документ F0210301) про встановлення 31 березня 2020 року п`яти рівнемірів-лічильників на резервуарах надіслана контролюючому органу 02 квітня 2020 о 1:36:55.
Отже, електронні документи для реєстрації рівнемірів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі подані позивачем 02 квітня 2021 року.
З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги про те, що вказана вище довідка подана контролюючому органу 31.03.2020 не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державна реєстрація рівнемірів-лічильників, про які зазначено у довідці,  була здійснена після 01 квітня 2020 року, тобто  поза межами встановленого законом строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 Податкового кодексу України.
Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року слід залишити без змін.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі   21 липня 2021 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.