РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року
м. Рівне

Справа № 568/525/21
Провадження № 22-ц/4815/1019/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Гордійчук С.О.,         
суддів: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідачі:  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року, постановлену в складі судді Сільман А.О., у справі № 568/525/21,

в с т а н о в и в :

В квітні 2021 року  ОСОБА_1  подав заяву про забезпечення позову.
Просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення майнового комплексу овочесушильного-консервного заводу загальною площею 691,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1250861756258 та заборонити ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 вчиняти будь які дії щодо відчуження нерухомого майна.
В обґрунтування заяви зазначає, що спірне майно вибуло з його володіння поза його волею.
Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не доведено співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.
В апеляційнійскарзі заявник посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
Вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що предметом розгляду даної справи є витребування майна із чужого незаконного володіння, а тому ніякої співмірності не існує.
Просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 заперечує доводи останньої, просить оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу витребування у відповідачів із незаконного володіння майна власником якого являється позивач.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).
Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Як убачається з матеріалів справи, спірне нерухоме майно, а саме приміщення майнового комплексу овочесушильного-консервного заводу було набуто ОСОБА_2 на підставі мирової угоди укладеної 18 квітня 2017 року між ним та ОСОБА_1 у справі № 127/4224/17, яка в подальшому була скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2019 року.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки від 27 листопада 2020 року) приміщення майнового комплексу овочесушильного-консервного заводу загальною площею 691,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було відчужено на підставі договору купівлі-продажу № 1688 від 02 квітня 2018 року наступним особам: 1/3 частину ОСОБА_3 , 1/3 частину ОСОБА_4 , 1/3 частину ОСОБА_5 .
Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне йому спірне нерухоме майно заявник посилався на те, що майно вибуло з його володіння поза його волею. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскільки предметом спору є витребування нерухомого майна, а тому даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти дії щодо відчуження цього майна є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки спірне майно фактично перебуває у їх власності.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року скасувати.
Заяву  ОСОБА_1  про забезпечення позову задовольнити.
Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення майнового комплексу овочесушильного-консервного заводу загальною площею 691,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1250861756258 та заборонити ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 вчиняти будь які дії щодо відчуження нерухомого майна.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 липня 2021 року.

Головуючий :                                                                Гордійчук С.О.
Судді :                                                                        Боймиструк С.В.
                                                                               Шимків С.С.