ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19432/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 вересня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,     
                                             суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,
               за участю секретаря:                        Зуєнка Д.П.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України  про визнання протиправними та нечинними постанов,-  

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України  про визнання протиправними та нечинними з моменту їх прийняття, з 11.03.2020, постанов Кабінету Міністрів України: від 11.03.2020 №211; від 16.03.2020 №215; від 25.03.2020 №239; від 29.03.2020 №241; від 20.03.2020 №242; від 02.04.2020 №255; від 08.04.2020 №262; від 22.04.2020 №291; від 20.05.2020 №392; від 22.07.2020 №641; від 26.08.2020 №760.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.   
Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.             
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
ОСОБА_1 заявляв клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні вказаного клопотання та встановлено, що особиста учать представників сторін не є обов`язковою. 
Крім того, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання позивач не з`явився, проте, у заяві - клопотанні, яке надійшло до суду 13.09.2021 року, скаржник звернув увагу суду, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом 60 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Також апелянт зазначив, що він категорично проти продовження строку розгляду справи апеляційним судом.  
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності позивача.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (постанова від 11.03.2020 №211), якою з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України введено карантин з 12.03.2020 до 03.04.2020, заборонено: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників) (пункт 1); зобов`язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, обласні, Київську міську державні адміністрації разом з органами місцевого самоврядування забезпечити: організацію виконання та контроль за дотриманням на відповідній території вимог цієї постанови, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів; подання щодня Міністерству охорони здоров`я інформації про здійснення заходів щодо запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 для її узагальнення та інформування Кабінету Міністрів України (пункт 2).
Постанова від 11.03.2020 №211 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 12.03.2020 №47, в Офіційному віснику України, 24.03.2020 №23, набрала чинності 12.03.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211" (постанова від 16.03.2020 №215) внесено зміни до постанови від 11.03.2020 №211, виклавши її в новій редакції, якою встановлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин, установлено заборони на: відвідування закладів освіти її здобувачами до 03.04.2020 (пункт 1); з 00:01 год. 17.03.2020 до 03.04.2020 проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування (пункт 2); з 00:01 год. 17.03.2020 до 03.04.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту (пункт 3);  з 12:00 год. 18.03.2020 до 03.04.2020 регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення (пункт 4); з 17.03.2020 до 03.04.2020 перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16.03.2020 (пункт 5); з 12:00 год. 18.03.2020 до 03.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) (пункт 6).
Постанова від 16.03.2020 №215 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 17.03.2020 №50, в Офіційному віснику України 07.04.2020 №27, набрала чинності 17.03.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (постанова від 25.03.2020 №239) внесено зміни, зокрема, в постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, якою карантинні заходи продовжено до 24.04.2021.
Постанова від 25.03.2020 №239 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 26.03.2020 №58, в Офіційному віснику України 07.04.2020, набрала чинності 26.03.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №242 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211" (постанова від 20.03.2020 №242) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, якими передбачено надання через центри надання адміністративних послуг у період дії карантину адміністративних послуг за переліком, що додається, а також визначено, що інші адміністративні послуги можуть надаватись з урахуванням епідеміологічної обстановки на відповідній території. 
Постанова від 20.03.2020 № 242 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 31.03.2020, в Офіційному віснику України 14.04.2020 №29, набрала чинності 31.03.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2020 №241 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211" (постанова від 29.03.2020 №241) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами), якими визначено осіб, які потребують самоізоляції, зобов`язано таких осіб утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають, відвідування громадських місць, дозволено відвідування у невідкладних випадках місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, виробами медичного призначення та закладів охорони здоров`я за умови використання засобів індивідуального захисту та дотримання відстані не менш як 1,5 метра. Зобов`язано обласні, Київську міську державну адміністрацію забезпечити облаштування спеціалізованих закладів для організації обсервації (ізоляції), транспортування до них осіб, що потребують обсервації (ізоляції), медичне спостереження за ними, Міністерство цифрової трансформації до 05.04.2020 розробити та впровадити електронний сервіс для проведення моніторингу додержання самоізоляції та/або обсервації особами.
Постанова від 29.03.2020 №241 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 31.03.2020 №61, Офіційному віснику України 10.04.2020, набрала чинності 31.03.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211" (постанова від 02.04.2020 №255) назву і текст постанови викладено в новій редакції.
Новою редакцією постанови від 11.03.2020 №211 передбачалось: установлення карантину з 12.03.2020 до 24.04.2020 на всій території України (пункт 1); заборонялось до 24.04.2020: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно; переміщення групою осіб у кількості більше ніж дві особи; перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу; відвідування закладів освіти її здобувачами; відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності;  відвідування спортивних та дитячих майданчиків; проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших); роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення; регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі; перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра; перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому); постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, вугледобувних підприємств; постачальникам природного газу здійснювати припинення постачання природного газу виробникам теплової та електричної енергії; відвідування установ і закладів, що надають паліативну допомогу, соціального захисту, в яких тимчасово або постійно проживають/ перебувають діти, громадяни похилого віку, ветерани війни і праці, особи з інвалідністю, особи із стійкими інтелектуальними або психічними порушеннями, установ і закладів, що надають соціальні послуги сім`ям/особам у складних життєвих обставинах, крім установ і закладів, які надають послуги екстрено (кризово); відвідування пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та пунктів тимчасового розміщення біженців, крім осіб, які надають правову допомогу особам, які перебувають в таких пунктах; перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус; самовільно залишати місця обсервації (ізоляції) (підпункти 1-17 пункту 2).
Змінами також урегульовано питання щодо визначення осіб, які потребують самоізоляції, строки самоізоляції, обов`язки відповідних осіб, а також питання госпіталізації хворих. 
Постанова від 02.04.2020 №255 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 04.04.2020 №65, в Офіційному віснику України 17.04.2020 №30, набрала чинності 04.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №262 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211" (постанова від 08.04.2020 №262) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211. Змінами уточнено відносно чого запровадженні заборони, норми щодо самоізоліяції, питання стосовно видатків на проживання осіб у обсерваторах (ізоляторах).
Постанова від 08.04.2020 №262 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 10.04.2020 №69, в Офіційному віснику України 24.04.2020 №32, набрала чинності 10.04.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (постанова від 22.04.2020 №291) внесено зміни до постанови від 11.03.2020 №211, якими карантин та заборони продовжено до 11.05.2020, затверджено "Порядок проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб".
Постанова від 22.04.2020 №291 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 23.04.2020 №77, Офіційному віснику України 08.05.2020 №35, набрала чинності з 23.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" (постанова від 20.05.2020 №392), якою виключено пункти 2-13 постанови від 11.03.2020 №211. 
Постановою від 20.05.2020 №392: продовжено дію карантину до 22.06.2020 (пункт 1); передбачено застосування в регіонах, в яких встановлено карантин протиепідемічних заходів, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції (пункт 2); встановлено заборони: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус; самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації; відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів з кількістю учасників більше ніж 10 осіб;  робота закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів (крім розміщених у них магазинів), діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури; здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі; здійснення перевезень пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра; здійснення перевезень пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому); постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, вугледобувних підприємств; постачальникам природного газу здійснювати припинення постачання природного газу виробникам теплової та електричної енергії; відвідування установ і закладів, що надають паліативну допомогу, соціального захисту, в яких тимчасово або постійно проживають/перебувають діти, громадяни похилого віку, ветерани війни і праці, особи з інвалідністю, особи із стійкими інтелектуальними або психічними порушеннями, установ і закладів, що надають соціальні послуги сім`ям/особам у складних життєвих обставинах; відвідування пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та пунктів тимчасового розміщення біженців; закладам охорони здоров`я проведення планових заходів з госпіталізації; прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують міжнародні пасажирські перевезення (підпункти 1-15 пункту 3).
Пунктом 4 встановлено можливість послаблення карантинних заходів у залежності від епідемічної ситуації, встановлено критерії оцінки. 
Затверджено "Порядок здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією", "Порядок проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону" (пункти 6, 7). 
Постанова від 20.05.2020 №392 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 21.05.2020 №95, в Офіційному віснику України від 05.06.2020 №43, набрала чинності 21.05.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (постанова від 22.07.2020 №641): 
установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 01.08.2020 до 31.08.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.03.2020 №211 (пункт 1);
передбачено залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлення "зеленого", "жовтого", "помаранчевого" або "червоного" рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (пункти 1-9);
встановлено заборони на території України на період дії карантину: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи; самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації; перетин державного кордону іноземцями та особами без громадянства без наявного поліса (свідоцтва, сертифіката) страхування, що виданий страховою компанією, яка зареєстрована в Україні, або іноземною страховою компанією, яка має представництво на території України чи договірні відносини із страховою компанією - партнером на території України (асистанс), та покриває витрати, пов`язані з лікуванням COVID-19, обсервацією, та діє на строк перебування в Україні; перетин контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них іноземцями та особами без громадянства без наявного поліса (свідоцтва, сертифіката) страхування, що виданий страховою компанією, яка зареєстрована в Україні, або іноземною страховою компанією, яка має представництво на території України чи договірні відносини із страховою компанією - партнером на території України (асистанс), та покриває витрати, пов`язані з лікуванням COVID-19, та діє на строк перебування в Україні (підпункти 1-5 пункту 10).
Пунктами 11-17 передбачено заборони в залежності від установленого рівня епідемічної небезпеки, пунктами 18-25 установлено правила самоізоляції. 
Постановою від 22.07.2020 №641 визнано такими, що втратили чинність: пункти 2-8, 11, 12, 12-1-12-3, 13-16 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392. 
Згідно з пунктом 49 постанова набирає чинності з 01.08.2020, крім пунктів 1 та 4 затвердженого цією постановою переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, які набирають чинності з 01.09.2020.
Постанова від 22.07.2020 №641 оприлюднена в Урядовому кур`єрі від 25.07.2020 №142, в Офіційному віснику України від 14.08.2020 №63.
Постановою від 26.08.2020 №760 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (постанова від 26.08.2020 №760) внесено зміни до постанови від 22.07.2020 №641, зокрема, продовжено карантин до 31.10.2020, уточнено правове регулювання заборон та самоізоляції. 
Постанова від 26.08.2020 №760 оприлюднена в Урядовому кур`єрі 29.08.2020 №167, в Офіційному віснику України 11.09.2020 №71, набрала чинності 29.08.2020.
Вважаючи вказані дії відповідача з приводу прийняття оскаржуваних постанов, протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що станом на час формулювання позивачем остаточних вимог у вересні 2020 року в оскаржувані постанови внесені зміни, внаслідок чого їх положення втратили чинність, зокрема, втратили чинність пункти 2-13, "Перелік адміністративних послуг, які надаються через центри надання адміністративних послуг у період дії карантину", "Порядок проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб", "Порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів)" постанови від 11.03.2020 №211 (згідно з постановою від 20.05.2020 №392). Відповідно до пункту 1 постанови від 11.03.2020 №211 карантин на всій території України встановлювався з 12.03.2020 до 22.05.2020, тобто наведені норми вичерпали свою дію.
Станом на час звернення позивача до суду втратили чинність пункти 2- 8, 11, 12, 12-1 - 12-3, 13 - 16, "Порядок здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією", "Порядок проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону" постанови від 20.05.2020 №392 на підставі постанови від 22.07.2020 №641. 
Чинними залишились пункт 1, яким установлювався з урахуванням епідемічної ситуації в регіоні  карантин з 22.05.2020 до 31.05.2020 шляхом продовження на всій території України дію карантину, встановленого постановою від 11.03.2020 №211, а також пункти 9, 10 щодо внесення змін до актів Кабінету Міністрів України зміни, що додаються та визнання такими, що втратили чинність, окремих постанов. 
Відповідно до статті 264 КАС України: нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності (частина третя); суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині (частина дев`ята).
Надаючи тлумачення наведеним нормам Верховний Суд висловив правові позиції, за якими визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням (постанова від 02.03.2021 справа №640/1171/19), оскаржувати можна чинні, активні нормативно-правові акти, тому - не підлягають оскарженню нормативно-правові акти, які втратили чинність (постанови від 11.02.2021 справа №640/10315/20, від 15.04.2020 у справі №1440/2398/18, від 11.08.2020 у справі №640/18067/18). 
З урахуванням наведеного правого регулювання щодо особливостей розгляду адміністративним судом справ про оскарження, зокрема, нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, та наведеної судової практики, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком Окружного адміністративного суду, що оскільки пункти 2-13, "Перелік адміністративних послуг, які надаються через центри надання адміністративних послуг у період дії карантину", "Порядок проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб", "Порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів)" постанови від 11.03.2020 №211 зі змінами згідно з постановами від 16.03.2020 №215, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 20.03.2020 №242, від 02.04.2020 №255, від 08.04.2020 №262, від 22.04.2020 №291, пункти 2- 8, 11, 12, 12-1 - 12-3, 13 - 16, "Порядок здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією", "Порядок проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону" постанови від 20.05.2020 №392 втратили чинність, даний факт виключає право оскарження таких нормативно-правових актів, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Разом з тим, оскільки карантинні заходи встановлені постановою від 11.03.2020 №211 та продовжують діяти станом на час розгляду адміністративної справи, необхідно розглянути доводи позивача про недотримання відповідачем статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 №1645-III (у редакції, чинній на час ухвалення постанови від 11.03.2020 №211).
Статтею 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 №794-VII установлено, що: Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження (частина перша); Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України (частина друга); Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України (частина третя).
Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб": карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (частина перша); питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України (частина друга).
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.02.2020 №521 "Про внесення змін до переліку особливо небезпечних інфекційних та паразитних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб", на підставі статті 6 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", статті 28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", підпункту 12 пункту 4, пункту 8 "Положення про Міністерство охорони здоров`я України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267 унесено зміни до "Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 №133, доповнивши розділ "Особливо небезпечні інфекційні хвороби" пунктом 39 такого змісту: "COVID-19".
Згідно з протоколом від 10.03.2020 №2 "Про стан забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення України та заходів стосовно стабілізації епідемічної ситуації, спричиненої коронавірусом COVID-19" засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (присутні - Прем`єр-міністр України та члени Державної комісії) з урахуванням значного поширення у світі випадків захворювання на COVID-19 і високий рівень транскордонної міграції населення України та іноземних громадян, вважати ситуацію із загрозою поширення на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом 2019-nCoV, медико-біологічною надзвичайною ситуацією природного характеру державного рівня - схвалено представлений Міністерством охорони здоров`я Алгоритм запровадження протиепідемічних заходів для запобігання поширенню COVID-19 в Україні та Комунікаційний план щодо визначення алгоритмів дій у разі виникнення захворювання на COVID-19.
Доказів внесення поданням головного державного санітарного лікаря України відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної. 
Проте, колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність такого подання не може бути підставою для визнання протиправним установлення Кабінетом Міністрів України карантинних заходів. При цьому судом було враховано, що COVID-19 визнано особливо небезпечною інфекційною хворобою, Міністерством охорони здоров`я України як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я внесено на розгляд Алгоритм запровадження протиепідемічних заходів для запобігання поширенню COVID-19 в Україні та Комунікаційний план. 
Згідно зі статистичним даними (https://covid19.rnbo.gov.ua/) поширення COVID-19, зокрема, станом на 12.03.2020: Італія - виявлено 15113 випадків, померло 1016 людей; Німеччина - виявлено 2078 випадків, померло 3 людини; Франція - виявлено 2281 випадок, померло 48 людей; Польща - виявлено 49 випадків, померла 1 людина; Україна - виявлено 1 випадок. Станом на 01.03.2020: Італія - виявлено 1694 випадки, померло 34 людини; Німеччина - виявлено 130 випадків; Франція - виявлено 130 випадків, померло 2 людини; Польща - не зафіксовано випадків; Україна - не зафіксовано випадків.
З урахуванням наведених статистичних даних щодо швидкості та транскордонності поширення COVID-19, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника відповідача про наявність підстав для запровадження карантинних заходів, оскільки ймовірність поширення COVID-19 в Україні була надзвичайно високою. 
Станом на час звернення позивача до суду залишались чинними положення постанови від 22.07.2020 №641 (зі змінами згідно з постановою від 26.08.2020 №760), якими установлено, що залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19. 
Пунктом 10 постановою від 22.07.2020 №641 (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) передбачалось, що: на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно (підпункт 1); перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні (підпункт 2); самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації (підпункт 3).
Колегія суддів вважає правомірним відхилення окружним судом доводу позивача про незаконність положення про необхідність носіння захисних масок під час дії карантину, оскільки, як уже вказувалось раніше, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями встановлювати карантин. В разі встановлення карантинних заходів саме Уряд України наділений повноваженнями запроваджувати ті чи інші обмежувальні заходи, в тому числі, встановлення засобів індивідуального захисту (захисних масок) з метою запобіганню поширенню COVID-19. 
Також при перегляді в апеляційному суді даної справи були враховані рекомендації Всесвітньої організації охорони здоров`я, яка визнала доцільним носіння масок. Те саме стосується обмеження щодо самовільного залишення місць самоізоляції, обсервації.
Позивач також зазначав, що всупереч статті 8 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оскільки оскаржуваними постановами не передбачено джерело фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів, не встановлено порядок отримання засобів індивідуального захисту.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.
Колегія суддів вважає, що відсутність положень щодо порядку фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів в оскаржуваних постановах, не може бути підставою для визнання такого акту незаконним, оскільки в даному випадку йдеться про відсутність певного правового регулювання, що не є тотожним невідповідності акта законам України. 
Відповідно до пункту 41 постанови від 22.07.2020 №641 зобов`язано обласні, Київську міську державні адміністрації: забезпечити облаштування спеціалізованих закладів для організації обсервації, харчування, транспортування до них осіб, зокрема від пунктів пропуску через державний кордон, що потребують обсервації, медичне спостереження за ними; вжити додаткових заходів до виявлення та обслуговування одиноких осіб та осіб, які одиноко проживають, серед осіб похилого віку, осіб з інвалідністю, осіб, які перебувають на самоізоляції, та організувати належний соціальний супровід; вживати заходів до збільшення кількості тестувань у разі, коли середня кількість тестувань методом полімеразної ланцюгової реакції та імуноферментного аналізу на території регіону становить менш як 32 тестування на 100 тис. населення протягом останніх семи днів; вживати заходів до проведення поточної та заключної дезінфекції у вогнищах COVID-19, у тому числі у домашніх осередках; забезпечити у закладах охорони здоров`я централізоване постачання медичних газів, встановлення додаткових кисневих магістралей для забезпечення лікування пацієнтів, хворих на COVID-19, не менше 80 відсотків ліжкового фонду, призначених для лікування таких хворих; забезпечити резервування для лікування пацієнтів, хворих на COVID-19, не менше 30 відсотків ліжкового фонду області, м. Києва.
Наведеною нормою державні адміністрації зобов`язано вчиняти протиепідеміологічні заходи під час карантину, а отже твердження позивача про відсутність норм щодо фінансування є необґрунтованими, адже покладення наведених обов`язків на державні органи передбачає виділення відповідного фінансування.
Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що не може бути підставою для визнання незаконними та нечинними оскаржуваних актів відсутність першої літери по батькові Прем`єр-міністра України. За відсутності відповідних доводів та доказів, відсутні сумніви, що оскаржувані  постанови підписані саме Прем`єр-міністром України. 
Крім того, до матеріалів справи відповідачем було додано проєкти оскаржуваних постанов, пояснювальні записки, порівняльні таблиці, довідки про погодження, висновки Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи проєктів постанов, оцінки відповідності проєктів Конституції та законам України, іншим актам законодавства, вимогам нормопроєктуальної техніки з відповідним обґрунтуванням, принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок та чоловіків, довідки щодо відповідності зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та права Європейського Союзу (acquis ЄС), висновки на предмет впливу реалізації проєктів актів на показники економічного і соціального розвитку.
Зі змісту пояснювальних записок до проєктів актів Уряду України вбачається, що головною метою запровадження карантинних заходів є запобігання поширенню на території України спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у тому числі, шляхом запровадження обмежувальних заходів.
Проєкти постанов вносились на розгляд Уряду України з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 щодо необхідності запровадження карантинних заходів, Указу Президента України від 13.03.20202 №87/2020, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони від 13.03.2020 "Про невідкладні заходи щодо гарантування національної безпеки в умовах спалаху гострої распіраторної хвороби COVID-19, викликаної коронавірусом SARS-CoV-2" щодо вжиття заходів з попередження поширенню COVID-19, зокрема запровадження певних видів заборон, заходів з самоізоляції, Спільна Європейська дорожня карта щодо зняття обмежувальних заходів COVID-19, якою серед іншого передбачалась ізоляція контактних та хворих осіб їх відстеження. Також ураховувались статистичні дані поширення COVID-19 у світі та Україні, ефективність тих чи інших карантинних заходів. Наприклад, ізоляція, домашній карантин та соціальне дистанціювання за показниками могло потенційно обмежити поширення гострої распіраторної хвороби COVID-19 та зменшити кількість критичних випадків та кількість потенційних смертей на 49 %, передбачалось, що в разі застосування такої комбінації до оцінок потенційної захворюваності та смертності в Україні, то це могло запобігти від 4600 до 116900 смертей та від 9600 до 242000 критичних випадків інфікування короновірусною хворобою COVID-19.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно з ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                               
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.                     
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року залишити без змін.                                
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Суддя-доповідач                                                                                   Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

 Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.               

Повний текст постанови виготовлено - 20 вересня 2021 року.