Ухвала
 
22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 526/1090/20
провадження № 51 – 3616 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 січня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року 
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020170130000253,
встановив:
У касаційній скарзі захисник та засуджений порушили питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, 
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник та засуджений подали касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, захисник та засуджений порушують питання про зміну вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 січня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Однак, вважаючи призначене ОСОБА_5 покарання надто суворим, касатори 
в обґрунтування своєї позиції заперечують правильність встановлення судами фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), що, по-перше, не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції відповідно до приписів 
ч. 1 ст. 433 КПК; по-друге,  позбавляє можливості колегію суддів встановити дійсну позицію засудженого та його захисника щодо підстав перегляду оскаржуваних судових рішень. 
Крім того, у ст. 414 КПК вказано, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Проте зі змісту касаційної скарги не можливо встановити, що саме не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, вид чи розмір призначеного ОСОБА_5 покарання.
Одночасно, всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування заявленої вимоги про зміну оскаржуваних рішень в частині стягнення матеріальної шкоди на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 127-129, 370, 404, 407, 412, 413, 419 цього Кодексу, статей 1167, 1187, 1193 ЦивільногоКодексу України у їх взаємозв`язку. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог 
до суду касаційної інстанції. Сторона захисту порушує питання про зміну вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 січня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року в частині призначеного ОСОБА_5 покарання. Однак конкретно не вказує, який саме вид та розмір треба обрати засудженому після зміни касаційним судом оскаржуваних судових рішень. 
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху спільну касаційну скаргу засудженого та його захисника, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Спільну касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                         ОСОБА_3