УХВАЛА

12 серпня 2021 року  
Київ
справа №640/31850/20
адміністративне провадження №К/9901/29350/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства інфраструктури України
на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року 
у справі № 640/31850/20
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства інфраструктури України
про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу, скасування державної реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року, залишеною без змін  постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу Міністерства інфраструктури України № 201 від 06 квітня 2021 року "Про внесення змін до нормативно-правових актів Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства інфраструктури України".
04 серпня 2021 року, не погодившись із вказаними судовими рішеннями, до Верховного Суду звернулося Міністерство інфраструктури України з касаційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року.
Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у даній справі, колегія суддів виходить із наступного.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частини другої та четвертої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без дотримання норм процесуального права, а саме 150, 151 КАС України, у зв`язку з чим суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до адміністративного суду.
Крім того, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано при прийнятті оскаржуваних рішень висновків Верховного Суду, висловлених: у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №   826/10936/18 («При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.»), від 11 грудня 2019 року у справі №  826/16216/18 та від 20 березня 2019 року у справі №   826/14951/18 («Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди. Тому, відсутність особливого порядку відшкодування шкоди внаслідок необґрунтованого зупинення дії спеціального дозволу, на що посилався суд, не може бути підставою вжиття заходів забезпечення позову. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.»), а також подібні висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №   766/8195/17, від 21 листопада 2018 року у справі №   826/8556/17.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року.
Під час розгляду справи у касаційному порядку, суд також здійснить перевірку дотримання судами першої та апеляційної інстанції положень статей 150, 151 КАС України, а також необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №   766/8195/17, від 21 листопада 2018 року у справі №  826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №   826/10936/18, від 11 грудня 2019 року у справі №  826/16216/18 та від 20 березня 2019 року у справі №   826/14951/18.
Наведені доводи вказують на існування обставин, передбачених абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України і є підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства інфраструктури України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 640/31850/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу, скасування державної реєстрації.
2. Витребувати з Окружного адміністративного суду м. Києва матеріали справи №   640/31850/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 03 вересня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               І.В. Желєзний
                                                                                                              С.М. Чиркін