ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5543/21 Справа № 171/2003/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 171/2003/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:
позивач – Кредитна Спілка „Союз-Дніпро”,
відповідачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без  повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  апеляційну скаргу  відповідачки  ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду  Дніпропетровської області від  15 березня 2021 року, яке ухвалено  суддею Чумак Т.А. у місті Апостолове Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 19 березня 2021 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Кредитна Спілка „Союз-Дніпро” (надалі – КС «Союз-Дніпро») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 31.08.2017 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2351/17. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кошти у сумі 32200,00 грн., строком на 30 місяців, починаючи з 31.08.2017 року по 21.02.2020 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору № 2351/17 від 31.08.2017 року, ОСОБА_1 зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно, у період з 20 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повістю повернутий відповідачем у строк до 21.02.2020 року. Відповідачка ОСОБА_1 повинна була повернути 32200 грн. – суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно про своєчасному внесені платежів відповідно до п.4.2 кредитного договору. Проте, відповідачка неналежним чином виконувала свої обов`язки по кредитному договору, а саме: відповідачка несвоєчасно сплачувала заборгованість за кредитом, а з січня 2019 року призупинила сплату по кредиту, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту, тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалося відповідно до п.4.5 кредитного договору за кожен день прострочення платежу. 
Заборгованість ОСОБА_1 , станом на 16.09.2019 року, за кредитним договором складає 52782 грн. 35 коп., з яких: 23649,67 грн. – залишок по кредиту (сума кредиту – 32200 грн., фактично сплачено – 8550,33 грн.); 29132,68 грн. – проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів.
В якості забезпечення виконання зобов`язання відповідачкою ОСОБА_1 перед позивачем по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, між позивачем КС «Союз-Дніпро», відповідачкою ОСОБА_1 , як позичальницею, та поручителями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 2351/17 від 31.08.2017 року. Відповідно до умов договору поруки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням відповідачки ОСОБА_1 , визначених кредитним договором. 
Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 52782 грн. 35 коп. та витрати по справі.
Рішенням Апостолівського районного суду  Дніпропетровської області від  15 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Союз-Дніпро» заборгованість за Кредитним договором № 2351/17 від 31 серпня 2017 року на загальну суму 52782 грн. 35 коп., яка складається з наступного: 23649,67 грн. – залишок по кредиту, 29132,68 грн. – проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.
Стягнуто в рівних частинах зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Союз-Дніпро» судовий збір в розмірі 1921 грн.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2351/17 від 31 серпня 2017 року у наступному розмірі: 10 849,67 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 2 999.85 грн. – заборгованість за відсотками.
Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитор 15 липня 2018 року змінив термін виконання зобов`язань за Договором, направивши відповідну вимогу позичальниці та поручителям, а тому з цього часу у нього відсутнє право нараховувати відсотки за кредитом і всі сплачені нею кошти в рахунок погашення заборгованості, які було спрямовано позивачем на погашення відсотків, мають бути враховані в погашення заборгованості за тілом кредиту. При цьому, наголошує, що кредитор не має права нараховувати відсотки після пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, про що зазначено у правовій позиції Верховного Суду у справі №444/9519/12.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31 серпня 2017 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 , на підставі заяви ОСОБА_1 , як члена КС «Союз-Дніпро», від 31.08.2017 року (т. 1 а.с.183), укладено кредитний договір № 2351/17, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 32200 грн., строком на 30 місяців, з 31 серпня 2017 року по 21 лютого 2020 року, та зобов`язалась повернути його і сплатити проценти в порядку, визначеному розділом 4 кредитного договору. 
Відповідно до п.1.7.1 вказаного Договору, проценти за користування кредитом становлять 41,34% річних.
Факт отримання відповідачкою ОСОБА_1 вищезазначеної суми кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 31 серпня 2017 року № 2465 (а.с.5-6,8,т.1).
Відповідно до пункту 4 Кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом та нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Річна відсоткова ставка за кредитом становить 41,34%. Нарахування процентів за користування кредитом розраховується: по перше – на суму кредиту в день отримання грошових коштів із розрахунку 22,36% і складає 7200 грн., по друге – щомісяця на залишок заборгованості за кредитом 2,7%. Тип процентної ставки є фіксованим. Сплата кредиту та нарахованих відсотків здійснюється згідно графіку розрахунку, що вказаний у договорі (п.4.3 договору). Погашення заборгованості за договором здійснюється щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця.
Згідно п.4.5 цього Договору, сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, зазначених у п.4.3 цього договору більше ніж на 15 календарних днів, з 16-го дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0.5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного його погашення.
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 31 серпня 2017 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 , як позичальницею, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителями, укладено Договір поруки №2351/17, за умовами якого останні зобов`язалася відповідати перед банком за виконання зобов`язань щодо повернення коштів позичальницею у солідарному з нею порядку. 
Відповідно до пунктів 2.1,2.2,2.3,2.6 Договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини. Поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів. В разі невиконання або неналежного виконання з боку позичальника своїх зобов`язань за кредитним договором кредитодавець зобов`язується повідомити про це поручителя і вказати суму заборгованості. У випадку невиконання зобов`язань поручитель і позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.
Згідно пункту 4.1 цього Договору, строк дії договору – з 31 серпня 2017 року по 21 лютого 2030 року (т. 1 а.с.7).
Факт укладення Кредитного договору №2351/17 від 31.08.2017 року та Договору поруки №2351/17 від 31.08.2017 року та їх підписання відповідачами не заперечується. 
Згідно прибуткового касового ордеру № 6450 від 31.08.2017 року, ОСОБА_1 сплачено проценти в розмірі 7200 грн. (т. 1 а.с.185).
Відповідачкою ОСОБА_1 сплачено в рахунок погашення заборгованості, кошти на загальну суму 22388 грн., з яких 8550,33 грн. зараховано позивачем в рахунок погашення кредиту, 13837,67 грн. зараховано в рахунок погашення процентів за користування кредитом.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору №2351/17 від 31.08.2017 року, позивачем 07.07.2018 року та 18.04.2019 року направлено вимоги про погашення заборгованості (т. 1 а.с.10-16,186-194).
Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №2351/17 від 31.08.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 52782 грн., з яких: 23649,67 грн. – залишок по кредиту; 29132,68 грн. – проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів (т. 1 а.с.4).
Задовольняючи позовні вимоги КС «Союз-Дніпро», суд першої інстанції вірно виходив з факту неналежного виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором позичальницею ОСОБА_1 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права банку, у зв`язку з цим, вимагати від відповідачки повернення заборгованості за кредитним договором достроково. При цьому, суд дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов вищезазначених договорів у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та, оскільки КС «Союз-Дніпро» підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зі змісту укладеного між сторонами КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_1 кредитного договору №2351/17 від 31.08.2017 року вбачається, що  кінцевим терміном погашення заборгованості встановлено 21 лютого 2020 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. 
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).
Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець маж право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Право банку достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачено Розділом 6 Кредитного договору. 
Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші обумовлені договором платежі.
У зв`язку з порушенням боржницею ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені договором строки, банк, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальниці заборгованості за кредитним договором, пред`явивши позов до суду.
Таким чином, пред`явивши вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту і пов`язаних із ним платежів, кредитор КС «Союз-Дніпро» змінив строк виконання основного зобов`язання, який вважається таким, що настав для позичальниці ОСОБА_1 , що зумовило для неї виникнення обов`язку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші платежі.
Доводи апеляційної скарги про те, що кредитор КС «Союз-Дніпро» змінив термін виконання зобов`язань за цим Договором 15 липня 2018 року, направивши відповідну вимогу позичальниці та поручителям, колегією суддів відхиляються, оскільки у липні 2018 року кредитор направляв виключно вимогу щодо погашення наявної заборгованості або її частини та не ставив питання про зміну терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором №2351/17 від 31.08.2017 року (т. 1 а.с. 9-12). Аналогічні вимоги було направлено відповідачам й у квітні 2019 року (т. 1 а.с. 13-16).
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не виконувала умови договору в повному обсязі і суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення на користь позивача суми заборгованості у розмірі 52 782,35 грн.
При цьому, колегією суддів перевірено висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та з`ясовано, що він визначений у відповідності із умовами Кредитного договору №2351/17 від 31.08.2017 року, який підписано сторонами та який є чинним, та розмір заборгованості не спростовано відповідачкою, а наведений нею в апеляційній скарзі розрахунок колегією суддів до уваги не примається, оскільки здійснений з урахуванням зміни терміну виконання зобов`язань за Договором у 2018 році, ого в даному випадку не встановлено.
Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Узгодженням умов Договору поруки №2351/17 від 31.08.2017 року сторони визначили солідарну відповідальність боржника та поручителів.
Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обов`язок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як солідарних боржників, нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Рішення Апостолівського районного суду  Дніпропетровської області від  15 березня 2021 року  -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 липня 2021 року.
Головуючий: 

  Судді: