Справа № 415/2518/21 
Провадження № 33/810/157/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк                                                        24 вересня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 28 червня 2021 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 05 квітня 2021 року, приблизно о 10 годині 47 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Свободи міста Лисичанська, в районі будинку №60, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, тощо), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння - відмовився, в присутності свідків.
Окрім того, 10 квітня 2021 року, приблизно о 01 годині 29 хвилині, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці ім.В.Сосюри міста Лисичанська, в районі будинку №363, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови, рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, тощо), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння - відмовився, в присутності свідків.

В апеляційній скарзі, яка подана 20 липня 2021 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити. 
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи та не отримував копію оскаржуваної постанови, тому не міг своєчасно її оскаржити. Про прийняття постанови він дізнався лише 09 липня 2021 рок.
Зазначає, що не згоден з постановою судді, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права. Оспорює наявність у нього на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння у вигляді: «звуження зіниці ока, виражені тремтіння пальців рук». З направленням до закладу охорони здоров`я від 05 квітня 21 року, котрий складеній о 10 годині 55 хвилин поліцейським ОСОБА_2 , він не був ознайомлений та вважає формально виписаним. Вказує, що він змушений був самостійно пройти медичний огляд з метою спростування безпідставного звинувачення з боку працівників УПП. Відповідно до протоколу №135 від 05 квітня 2021 року, виданий КНП Луганської області «Центр психічного здоров`я», у нього не були виявлені наркотичні засоби. Стверджує, що судом під час розгляду справи не взятий до уваги той факт, що на початку він згодився на медичний огляд та поїхав з працівниками УПП до установи охорони здоров`я, але біля лікарні відмовився від огляду, оскільки працівник УПП не оформлював направлення та знаючи, що він поспішаю на роботу, навмисне незаконно затримував. Переконаний, що письмові пояснення свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недопустимими та неналежними доказами, через те що в цих письмових поясненнях не вказаний час запрошення свідків та час отримання цих пояснень.
Вказує, що під час розгляду справи судом не взятий до уваги той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 306022 від 10.04.21р., складений з допущенням суттєвої помилки у прізвищі, а саме: замість « ОСОБА_5 » вказане « ОСОБА_6 », тому, на його думку, вважати протокол з помилкою належним доказом - недопустимо.
Щодо справи №415/2518/21, посилається на розбіжності у часі фіксації його відмови від проходження медичного огляду. Так свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були запрошені працівниками УПП о 01 годині 45 хвилин, проте з направлення на огляд водія від 10 квітня 2021 року вбачається, що направлення виписано 01 годині 47 хвилин, тобто після складання письмового підтвердження свідків факту його відмови від огляду. 
Вказує на порушення його прав, у зв`язку з розглядом цієї справи суддею за його відсутності, належним чином не повідомивши його про час та місці її розгляду. Копії протоколів серії ОБ №206359 від 05 квітня 2021 року та серії ДПР18 №306022 від 10 квітня 2021 року йому працівники УПП не видали. Також судом не взятий до уваги той факт, що у справі відсутні відеодокази, які зазначені в протоколі серії ДПР 18 №306022 від 10 квітня 2021 року.
Зазначає, що він не керував автомобілем, тому винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що він був за кермом транспортного засобу в русі.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Заслухавши захисницю ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційні вимоги та надала пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У відповідності до матеріалів справи, суддею суду першої інстанції були об`єднанні в одне провадження справи № 3/415/634/21 (протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 206359) та № 3/415/718/21 (протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 306022).
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протоколи про адміністративне правопорушення серії протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 206359 від 05 квітня 2021 року та ДПР18 № 306022 від 10 квітня 2021 року.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 206359 від 05 квітня 2021 року, ОСОБА_1 в цей день, приблизно о 10 годині 47 хвилин, керуючи автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Свободи міста Лисичанська, в районі будинку №60, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, в присутності свідків.
З протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 306022 від 10 квітня 2021 року слідує, що ОСОБА_10 в цей день, приблизно о 01 годині 29 хвилині, керуючи автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці ім. В.Сосюри міста Лисичанська, в районі будинку №363, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови, рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, в присутності свідків.
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Та обставин, що у цьому протоколі міститься описка - механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка, яка допущена під час його письмово-вербального викладу щодо написання прізвища особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_6 , замість вірного ОСОБА_5 , не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.
Суддею при розгляді справи вірно вказані відомості про правопорушника. Описка у написані прізвища у відповідному протоколі, не впливає на правильність встановлених суддею обставин справи та законність оскаржуваного судового рішення.
Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 206359 від 05 квітня 2021 року, то це письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відсутність даних про час їхнього запрошення та час отримання цих пояснень, не впливає на достовірність зазначених пояснень.
Окрім того, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких видно, що ОСОБА_1 у присутності двох вказаних свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пославшись на свою зайнятість.
Разом з тим, самостійне проходження  ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідає вимогам пп. 8, 9, 17 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, адже було здійснено без присутності поліцейського, за відсутності направленням, через майже 6 годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 306022 від 10 квітня 2021 року підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 
Зміст направлень до закладу охорони здоров`я від 05 квітня 21 року та 10 квітня 2021 року, котрі складені поліцейськими, не має істотного значення, через те що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У зв`язку з чим посилання апелянта на вказані направлення, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, є безпідставними
Під час апеляційного перегляду були витребувані та дослідженні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, котрі були здійснені 10 квітня 2021 року. 
Вказаним записом зафіксовано, що транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » нетривалий час в ході його руху, після заїзду цього транспортного засобу до дворів - менше 10 секунд, не перебував в полі зору поліцейських, фіксуючи ці події на відеореєстратор, встановлений на патрульному автомобілі. 
Також цими записами встановлено, що після зупинки транспортного засобу, за водійським сидінням перебував ОСОБА_1 , на передньому пасажирському сидіння – інша особа.
За версією ОСОБА_1 , котру той зазначив поліцейському, він не керував транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», це здійснювала інша особа, котра вийшла з автомобіля.
Утім у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підставі, яких можливо зробити висновок, що транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» керував не ОСОБА_1 , оскільки в цьому транспортному засобі перебувало дві особи, за водійським сидінням знаходився ОСОБА_1 , який є його власником.
При цьому у матеріалах справи немає відомостей, що з транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» виходила будь-яка особа, така особа була відсутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отже немає даних про керування цим транспортним засобом іншою особою.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оспорювання ОСОБА_1 перебування його в стані наркотичного сп`яніння чи існування у нього певних ознак такого сп`яніння, не свідчать по законність дій останнього, адже він зобов`язаний виконати вимоги п. 2.5 ПДР України
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності.
З цього приводу суддя суду першої інстанції, розглянувши справу за відсутності правопорушника, вказав, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі захисниці Арусханян Н.Л. було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати докази та пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення.
При цьому при апеляційному перегляді не встановлено підстав для закриття справи. 
Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 28 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 28 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        В.Ф. Люклянчук