Головуючий у І інстанції  Кравченко Л.М.
Провадження №22-ц/824/9699/2021                                                           Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                                 
  ПОСТАНОВА
  ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
     08 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
              головуючого судді:       Матвієнко Ю.О.,
              суддів:                            Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,
              при секретарі:                  Ковтун М.В.,   
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Вінн ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року про залишення без розгляду заяви Вінн ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гвоздівська сільська рада Васильківського району Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, яку обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Гвоздів Васильківського району Київської області помер її єдиний син ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . 
Після смерті сина заявник звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 16 січня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на день смерті спадкодавця заявник постійно не проживала за однією адресою з ним у АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті спадкоємця, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 18.03.2008 року по сьогоднішній день; заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк спадкоємець до нотаріальної контори або приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини не подавала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 16.01.2019 року за №54764670; не встановлено підставу для закликання до спадкоємства за законом - спадкоємцем не надано документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, який надає право на спадкування за законом. 
Враховуючи викладене, заявник просила суд встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними матір`ю та сином, а також встановити факт, що спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали разом на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , і спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважається такою, що прийняла спадщину.    
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року по справі відкрито провадження.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Не погоджуючись з ухвалою про залишення заяви без розгляду, заявник ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В судовому засіданні заявник  ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного. 
Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. 
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви та долучених до неї матеріалів вбачається спір про право, тому заявнику необхідно звернутися до суду з позовом на загальних підставах. 
Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.
За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
    - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
    - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
    - заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
    - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Із змісту заяви вбачається, щовстановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідне ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, та пропуском заявником, як спадкоємцем, строку на прийняття спадщини.
До складу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 увійшла 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.04.1997 року згідно з розпорядженням № 1676, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 та ще двом членам її сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.15). Саме у зв`язку із наявністю співвласника квартири - ОСОБА_6 , яка може претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_3 , суд першої інстанції і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у справі спору про право. 
Заявником до апеляційної скарги долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , згідно якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35). Разом з цим, даний письмовий доказ суду першої інстанції не надавався та не був предметом його оцінки при постановленні оскаржуваної ухвали. Крім того, факт смерті ОСОБА_6 не спростовує  висновків суду щодо наявності спору про право, оскільки після смерті ОСОБА_6 , крім заявника ОСОБА_1 , можуть бути інші спадкоємці, а посилання ОСОБА_1 на те, що вона єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_6 , нічим не підтверджені. 
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи у їх сукупності, висновок суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України є законним та обґрунтованим.
При цьому, колегія суддів зауважує, що заявник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду із вищевказаними вимогами у позовному провадженні.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства тавласного тлумачення характеру спірних правовідносині законності та обгрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
     Головуючий: 
 
     Судді: