КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  760/5286/2021                                                                        Головуючий у І-й інстанції - Курова О.І.
апеляційне провадження № 33/824/2784/2021                                 Доповідач Заришняк Г.М.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 липня   2021 рокуСуддя Київського апеляційного суду  Заришняк Г.М., при секретарі Діденку А.С., розглянувши матеріали справи  про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову  Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року, якою притягнуто  до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                                  В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним  у вчинені  адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Застосовано  до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1  рік на користь держави, 
Стягнуто  з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 454 грн. 
З  постанови слідує, що   ОСОБА_1 10.02.2021 року о 16 год. 00 хв. в м. Києві, по бульваруВацлава Гавела, 38, керував транспортним засобом КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився  зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, із застосуванням приладу «Alcotest 6820» ARНК-0479, тест №2603, результат огляду становив  1.66 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії вчинені особою характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.
 Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було повідомлено  його про розгляд справи, справа була розглянута у його відсутність, чим було позбавлено його  права на  подачу пояснень справи по суті , суд не розглянув його  докази, він не був ознайомлений з матеріалами справи, оскільки докази, надані поліцейським неможливо прочитати, судом також не надана можливість  користуватись юридичною допомогою.
Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження  постанови суду, посилаючись при цьому на те, що повний текст оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 17 травня 2021 року, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог  ст. 285 КУпАП  не направив  в триденний термін копію повної постанови. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною  п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається  апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення  цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи,  а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови  Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року  поважними,  а  клопотання   таким, що  підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, вивчивши матеріали  адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
            Так, суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне  правопорушення від 10 лютого 2021 року, актом огляду  на стан алкогольного сп`яніння з  використанням  спеціальних  технічних засобів та додатком до нього, а також поясненнями  свідків.
   Доводи апеляційної скарги про  те, що  ОСОБА_1   не керував  автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не можуть бути підставою для скасування  постанови суду, оскільки спростовуються  показами свідка ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , та з яких слідує, що  він став свідком того, як  його батько ОСОБА_3 рухався о 16 год. за адресою: м. Київ, вул. Вацлава Гавела,38,  на транспортному засобі  КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_1   в стані алкогольного сп`яніння.
З акту  на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних  технічних засобів слідує, що даний огляд був проведений  в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення  координації рухів за допомогою  приладу Драгер «Alcotest 6820» ARНК-0479, тест №2603, результат огляду становив  1.66 проміле. Також, з вказаного акту слідує, що  ОСОБА_1 згодний з результатами, про що поставив власноручний підпис. При вказаному огляді були присутніми свідки  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції  свідок ОСОБА_6   вказувала на те, що вона працює в магазині вул. Вацлава Гавела, в якому  ОСОБА_1 10 лютого 2021 року придбав пляшку кон`яку та вживав його в салоні автомобіля, припаркованому недалеко від магазину.  Вона періодично  бачила, що ОСОБА_1   вживав спиртні напої у вказаному автомобілі. Поряд з цим, даний свідок  не змогла надати відомості про те, чи  від`їзджав кудись  ОСОБА_1 на своєму автомобілі, чи приїхав він на ньому тверезий або в стані алкогольного сп`ягніння.
Посилання в апеляційній  на те, що апелянт на вимогу поліцейських  пройшов тест на виявлення ознак сп`яніння, перебуваючи на задньому місці власного автомобіля, а не за його кермом, не можуть бути підставою для  скасування постанови суду, оскільки  ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не було вказано, що він  не керував  автомобілем  КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 .
 Надана ОСОБА_1 відповідь Управління  патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції  свідчить про те, що  останній звертався  до вказаного органу зі зверненням щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП у м. Києві ДПП. За наслідками  вказаного звернення була надана відповідь про повернення такого звернення без розгляду, з  підстав його невідповідності вимогам  ч.7  ст.5 Закону України «Про звернення громадян». Поряд з цим,  заявнику  було роз`яснено, що у разі оформлення  звернення належним чином, воно буде розглянуте  у встановленому Законом порядку.  Вказана відповідь була надана 20 квітня 2021 року. Однак, матеріали справи не містять повторного такого звернення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для його скасування.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до  висновку, що твердження   ОСОБА_1  щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених  як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях   ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1  призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.  Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
         Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -
 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження  постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року.
            Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову  Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року - залишити без змін.
         Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            Заришняк Г.М.