Постанова
Іменем України
 
17 серпня 2021 року                                 
 
м. Київ 
 
провадження №22-ц/824/9015/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,
за участю секретаря Ратушного А.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»
 
на рішення Голосіївського районного суду м. Києва
 
в складі судді Мазура Ю.Ю.  
 
від 24 квітня 2020 року
 
у справі №752/25505/19 Голосіївського районного суду м. Києва
 
за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»
 
до ОСОБА_1 
 
про стягнення заборгованості,
 
                                              В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2019 року позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області            АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк) звернувся до суду з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань у договірних відносинах, просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі                           22 357 грн 58 коп.
 
В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_1 , підписавши Заяву про приєднання №438095111 від 27.03.2018 до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі - Договір) отримав кредит розмірі 15 000,00 грн у вигляді відновлювальної кредитної лінії на кредитний рахунок. За умовами договору Банк відкрив ОСОБА_1 . Картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та встановив, за погодженням ОСОБА_1 , на вказаний рахунок кредит у розмірі         15 000,00 грн під 35% річних строком на 60 місяців.
Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов Договору в останнього утворилась заборгованість, яка станом на 23.10.2019 складає загальну суму                                 22 357,58 грн, з яких: 14 437,76 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом);                 5 498,08 грн - проценти за користування кредитом; 17,94 грн - загальна сума заборгованості за розрхунково-касове обслуговування (комісія); 2 208,95 грн - загальна сума нарахованої пені; 0,52 грн - сума сплаченої пені; 119,41 грн - розмір 3 процентів річних на суму простроченого кредиту; 79,96 - розмір 3 процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом необґрунтовано наведено і застосовано до спірних правовідносин висновки судів по інших справах у спорах боржників з іншими банківським установами, зокрема є необґрунтованими посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки судом не взято до уваги, що в даній справі                      ОСОБА_1 підписано та погоджено всі істотні умови Договору.
 
Зазначив, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення помилково вказав, що позивачем є АТ КБ «ПриватБанк», оскільки в даній справі позивачем є                                АТ «Ощадбанк» та сторонами підписано інший документ, ніж вказаний в судовому рішенні.
 
Вказав, що суд належним чином не дослідив положення Заяви про приєднання №438095111 від 27.03.2018, яка складається з шести блоків та якою передбачено істотні умови договору, такі як сума кредиту, строк кредитування, розмір відсотків, відповідальність, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог.
 
Додав, що судом не досліджено доказів, наданих на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 , зокрема розрахунку заборгованості та виписок по рахунках.
 
За вказаних обставин, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду                              м. Києва від 24.04.2020 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
 
Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, з урахуванням наданої судової практики (а.с. 96-102).
 
Відповідач, належним чином повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання судової повістки-повідомлення, на поштову адресу, наявну в матеріалах справи. Також, на офіційному сайті Київського апеляційного суду опубліковано оголошення про виклик відповідача в судове засідання для розгляду даної справи. Разом з тим, 08.08.2021 на адресу суду судова повістка-повідомлення повернулася разом з відміткою про невручення адресату, через те, що адресат відсутній за вказаною адресою                          (а.с. 103 104).

Крім того, судом здійснено виклик ОСОБА_1 шляхом здійснення телефонних дзвінків на номери телефонів, що містяться в матеріалах справи. Проте, вказані номери є недоступними, що підтверджується довідками (а.с. 105-106).
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та за  відсутності відповідача.
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач на підтвердження позовних вимог не надав доказів, що сторони погодили істотні умови кредитного договору.
 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним з наступних підстав.
 
З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2018 між АТ «Ощадбанк» та                ОСОБА_1 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО, Договір), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, шляхом підписання Заяви про приєднання №438095111 від 27.03.2018 до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (кредитної картки), що складається з шести блоків та включає в себе заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 27.03.2018 та паспорт споживчого кредиту від 27.03.2018.
 
Долучена Банком до позову Заява про приєднання №438095111 від 27.03.2018, яка підписана ОСОБА_1 27.03.2018 містить усі істотні умови кредитного договору, а також вказівку про те, що ОСОБА_1 ознайомлений із загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, а отже свідчить про обов`язок відповідача зі сплати заборгованості по тілу кредиту, відсотках та про відповідальність у вигляді сплати пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
 
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що між сторонами погоджено істотні умови договору згідно з якими здійснювалось нарахування відсотків та пені, оскільки підписана відповідачем Заява про приєднання №438095111 від 27.03.2018, яка наявна в матеріалах справи, містить відомості про умови кредитування, зокрема про сукупну вартість кредиту, розмір тіла кредиту, строк дії договору, порядок погашення кредитної заборгованості, відсоткову ставку у розмірі 35,00% на місяць та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. 
 
З цих же підстав, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно взято до уваги правовий висновок, висловлений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та пені.
 
Оскільки умовами Заяви про приєднання №438095111 від 27.03.2018, яка підписана ОСОБА_1 , передбачено обов`язок останнього щодо погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками і пенею, і ці умови погоджено між сторонами шляхом підписання відповідачем 27.03.2018 Заяви про приєднання №438095111 із зазначенням істотних умов, щодо сукупної вартості кредиту, розміру відсотків та пені, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим рішення суду відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.
 
Вирішуючи спір в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею, колегія суддів виходить з наступного.
 
Як зазначалось вище, 27.03.2018 між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (кредитної картки) за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, шляхом підписання останнім Заяви про приєднання №438095111 від 27.03.2018.
 
Пунктом 3.2. Блоку 3 «Умови про приєднання до договору» Заяви встановлено, що Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка) за дебетово-кредитною схемою.
 
За умовами  п.п. 3.4.1. Блоку 3 Заяви клієнту відкривається поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.
 
Згідно п. 3.4.2. Блоку 3 Заяви банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України, код банку 322669 та надає клієнту платіжну картку типу Моя карта та ПІН конверт до неї (за наявності).
 
За п. 6.2. Блоку 6 Заяви клієнт просить Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .
 
Згідно п. 6.3. Банк встановив наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 15 000 грн; максимальний розмір кредиту - 250 000,00 грн; строк кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.
 
Пунктом 6.6 Блоку 6 Заяви встановлено, що відсоткова ставка за Кредитом є фіксованою і складає 35 (тридцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадки користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п.п. 6.6.1 п. 6.6 Блоку 6 Заяви; 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Розділу XXII Договору (п.п. 6.6.2 п. 6.6 Блоку 6 Заяви).
 
Плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 (нуль цілих нуль сотих) процентів (п.п. 6.6.4 п. 6.6 Блоку 6 Заяви).
 
Згідно п. 6.7. Блоку 6 Заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту, визначений на звітний період на дату сплати мінімального платежу в порядку та на умовах передбаченим договором.
 
За пунктом 6.9 Блоку 6 Заяви датою укладення Кредитного договору є підписання цієї Заяви уповноваженим представником Банку, датою надання кредиту є дата використання клієнтом Кредиту.
 
Пунктом 6.11 Блоку 6 Заяви встановлено, що підписанням цієї заяви клієнт підтвердив, що до підписання даної заяви Банк надав клієнту, як споживачу, а клієнт ознайомився з загальною вартістю кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви.
 
У п. 6 паспорту споживчого кредиту зазначено неустойку у виді пені, а саме пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума пені нарахована за порушення зобов`язання споживачем на підставі договору про споживчий кредит не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит.
 
Таким чином, Банк надав ОСОБА_1 строковий кредит в сумі 15 000,00 грн на строк 60 місяців, з 27.03.2018 по 28.03.2023 шляхом відкриття кредитної лінії на кредитній картці на споживчі цілі в сумі 15 000,00 грн, в обмін на обов`язок позичальника  по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 35,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом у визначені строки. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
 
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.
 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, станом на 23.10.2019 складає загальну суму 22357,58 грн, з яких: 14 437,76 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5 498,08 грн - проценти за користування кредитом; 17,94 грн - загальна сума заборгованості за розрхунково-касове обслуговування (комісія); 2 208,95 грн - загальна сума нарахованої пені; 0,52 грн - сума сплаченої пені; 119,41 грн - розмір 3 процентів річних на суму простроченого кредиту; 79,96 - розмір 3 процентів річних на суму на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 9).
 
Наданий Банком до позовної заяви розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ «Ощадбанк», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог.
 
Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 437,76 грн, відсотків за користування кредитом у розмірі 5 498,08 грн та пені в сумі 2 208,95 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки такі істотні умови погоджено між сторонами, а саме Заявою про приєднання №438095111 від 27.03.2018 та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем.
 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
 
Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків та штрафу, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач зверталася до суду позовом про визнання недійсними та неправомірними пунктів 6.3. та 6.6. Заяви, укладеної з                    АТ «Ощадбанк», та у встановленому законом порядку вказані пункти визнано недійсними.
 
В матеріалах справи також відсутні належні докази, що Банком невірно здійснено розрахунок заборгованості, якими, зокрема, можуть бути висновок експерта (спеціаліста), щодо розміру нарахування відсотків за користування кредитом та пені, відповідно до пунктів 6.6. Заяви та п. 6 Паспорту споживчого кредиту.
 
В частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за сплаченою  пенею у сумі 0,52 грн та загальною сумою заборгованості за розрахунково-касове обслуговування (комісією) у розмірі 17,94 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що умовами ДКБО, який включає в себе Заяву про приєднання №438095111 від 27.03.2018 та Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, не передбачено обов`язку щодо сплати заборгованості за сплаченою пенею та комісією, колегія судів приходить до висновку про законність рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.
 
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
 
Крім того, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача суми сплаченої пені та заборгованості за розрахунково-касове забезпечення, позовна заява не містить обґрунтувань на підтвердження таких вимог. Апеляційна скарга також не містить доводів щодо необґрунтованої відмови судом першої інстанції в задоволенні таких позовних вимог. 
 
Також колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 процентів річних на суму простроченого кредиту у розмірі 119,41 грн та 3 процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 79,96 грн, враховуючи  наступне.
Дійсно, Банк, відповідно до умов кредитного договору, має право на отримання відсотків за користування кредитом. Водночас, відсотки нараховуються за умовами договору або на підставі закону. Оскільки позивачем надано належні докази погодження між сторонами істотних умов кредитного договору щодо розміру відсотків, то такі відсотки погоджено сторонами шляхом підписання ОСОБА_1 . Заяви, а відтак такі відсотки вважаються нарахованими за умовами договору. 
Ураховуючи викладене, та зважаючи на те, що умовами Заяви про приєднання №438095111 від 27.03.2018, яка підписана  ОСОБА_1 , передбачено обов`язок останнього щодо погашення заборгованості за відсотками на підставі договору, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 відсотків річних, нарахованих Банком на підставі закону.
 
Враховуючи те, що апеляційний суд визнав обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею, що підлягають стягненню з відповідача, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням рішення суду першої інстанції в цій частині.
 
У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею, відмовляючи в задоволенні позову неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення в цій частині з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог.
 
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені, то за приписами ч. 13. ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.
 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить з наступного.
 
З матеріалів справи вбачається, що згідно меморіального ордеру №7333989711 від 14.11.2019 за подання позовної заяви АТ «Ощадбанк» сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн та згідно меморіального ордеру №6530927811 від 09.04.2021 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 2881,50 грн (а.с. 4, 49).
 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог  про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені, з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4 755,92 грн, з яких 1 902,37 грн судового збору за подання позовної заяви та  2 853,55 грн за подання апеляційної скарги.
 
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.
 
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
 
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - задовольнити частково.
 
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року в частині відмови у задоволенні  позовних вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені - скасувати.
 
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені - задовольнити. 
 
Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ: 00032129) в особі філії - Головного управління по                 м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ: 09322277; місцезнаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001, Україна) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14 437 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн 76 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 5 494 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 08 коп. та пеню в сумі 2208 (дві тисячі двісті вісім ) грн 95 коп.
 
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
 
Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ: 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ: 09322277; місцезнаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001, Україна) судовий збір в сумі 4 755 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн 92 коп.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                                     О.Ф. Мазурик

Судді                                                                                                                 О.В. Желепа

                                                                                                                            В.А. Кравець