УХВАЛА

19 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  913/33/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко   О.   Р.   -   головуючого, Кондратової   І.   Д., Стратієнко   Л.   В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодськ - Агро"
на рішення Господарського суду Луганської області від 02.03.2021 (суддя Лісовицький Є. А.)
та   постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 (головуючий суддя - Зубченко І. В., судді: Медуниця О. Є., Чернота Л. Ф.)
у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" (далі - ТОВ "Украгрозапчастина")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодськ - Агро" (далі - ТОВ "Біловодськ - Агро")
про стягнення 159 201,10 грн, 
В С Т А Н О В И В:
1.          ТОВ "Украгрозапчастина" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до ТОВ "Біловодськ - Агро" про стягнення 159 201,10 грн, які складаються з основного боргу в сумі 94 500 грн, пені в сумі 35 697,23 грн, штрафу в сумі 18 900 грн, інфляційних у сумі 5303,79 грн та 3% річних у сумі 4800,08 грн. Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором на технічне обслуговування та ремонт сільськогосподарських машин.
2.          Господарський суд Луганської області рішенням від 02.03.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021, позов задовольнив повністю.
3.          16.06.2021 ТОВ "Біловодськ - Агро" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.
4.          Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
5.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
6.          Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі   - ГПК), однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
7. Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
8.          У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК).
9.          Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
10.          Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 159   201,10 грн, а тому вони не підлягають касаційному оскарженню.
11.          Скаржник зазначає, що дана справа має виняткове значення для нього, а суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково  (підпункти в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК).
12.          Скаржник обґрунтовує виняткове значення справи для нього тим, що  ТОВ "Біловодськ - Агро" є одним із містоутворюючих підприємств у місті Старобільськ Луганської області, а виконання рішення про стягнення коштів призведе до фактичного припинення діяльності підприємства, невиплати заробітної плати працівникам та інших обов`язкових платежів; обґрунтовуючи зазначену підставу, скаржник в основному посилається на негативні майнові наслідки, які можуть настати для нього в разі виконання рішення судів.
13.          При цьому, скаржник жодним чином не довів наявність обставин, на які він посилається; скаржник не надав доказів на підтвердження свого містоутворюючого значення для міста Старобільськ, можливого припинення діяльності та виникнення інших фінансових труднощів унаслідок виконання оскаржуваних рішень; зазначені твердження скаржника необґрунтовані та зводяться лише до припущень, не підтверджених жодними доказами.
14.          Верховний Суд зазначає, що незгода з рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.
15.          Також скаржник вважає, що віднесення даної справи до категорії малозначних здійснене судом першої інстанції помилково, оскільки суд не взяв до уваги те, що договір на технічне обслуговування та ремонт сільськогосподарських машин від 31.07.2018 № 354, за яким позивач здійснив ремонт техніки, нерозривно пов`язаний з іншим договором, а саме договором купівлі - продажу від 01.03.2018 № 181, відповідно до якого позивач поставив запчастини на адресу відповідача. Невиконання умов вказаних договорів відповідачем, на думку позивача, стало підставою для звернення останнього до суду. Зокрема, скаржник стверджує, що відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції зазначав, що фактично обидва вказані договори є однією господарською операцією.
16.          Як вбачається з рішення суду першої інстанції у даній справі, ТОВ "Украгрозапчастина" звернулось до суду з позовом до ТОВ "Біловодськ - Агро" про стягнення заборгованості за договором на технічне обслуговування та ремонт сільськогосподарських машин від 31.07.2018 № 354, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за цим договором.
17.          Відповідач в суді першої інстанції просив суд об`єднати справу, що розглядається в одне провадження зі справою № 913/32/21 за позовом ТОВ "Украгрозапчастина" до ТОВ "Біловодськ-Агро" про стягнення боргу за договором купівлі-продажу від 01.03.2018 № 181.
18.          Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.02.2021 у задоволенні заяви ТОВ "Біловодськ-Агро" про об`єднання справ відмовлено, з чого вбачається, що у даній справі предмет та підстава позову стосуються лише договору на технічне обслуговування та ремонт сільськогосподарських машин від 31.07.2018 № 354.
19.          Частиною 5 ст. 12 ГПК визначено, що малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
20.          Вказана норма розділяє малозначні справи за різними критеріями: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто які визнаються малозначними за законом з урахуванням ціни позову; та 2) справи незначної складності, які визнаються малозначними за висновком суду та на розсуд суду з урахуванням та оцінкою конкретних обставин справи та подальшою необхідністю вибору виду провадження для розгляду справи.
21.          Справа № 913/33/21 саме за вказівкою закону з урахуванням ціни позову, а не за висновком суду, віднесена до справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд першої інстанції не відносив дану справу до категорії малозначних справ, натомість констатував факт належності даної справи до малозначних з урахуванням ціни позову.
22.          З огляду на зазначене, доводи скаржника про помилковість віднесення судом першої інстанції даної справи до малозначних є необґрунтованими.
23.          Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що справа має виняткове значення для скаржника, а суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
24.          Верховний Суд зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів". Незгода з рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.
25.          Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
26.          Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
27.          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
28.          Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію пп. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК, колегія суддів вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.
29.          З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Біловодськ - Агро" на рішення Господарського суду Луганської області 02.03.2021 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
30.          Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення виконання рішень судів попередніх інстанцій, які підлягають залишенню без розгляду, оскільки касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. ст. 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №   913/33/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодськ -Агро" на рішення Господарського суду Луганської області 02.03.2021 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий   суддя                                                            О.   Кібенко

Судді                                                                                          І.   Кондратова

                                                                                           Л.   Стратієнко