УХВАЛА

16 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 447/2186/20
адміністративне провадження № К/9901/32916/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №447/2186/20 за позовом ОСОБА_1 до Дроговизької сільської ради про скасування відповіді в частині доступу до публічної інформації та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дроговизької сільської ради, в якому просив:
- скасувати відповідь виконувача обов`язків сільського голови Дроговизької сільської ради Луцан Н.Р. від 12.08.2020 №П-295/П-296/07-09/350, яка є неправдивою інформацією; 
- відшкодувати за рахунок Державного бюджету ОСОБА_1 , старій людині, пенсіонеру з 21.04.2004 моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 900 мільйонів гривень. 
09 грудня 2020 року позивач подав заяву про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З.
10 грудня 2020 року ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З. від заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою та передано справу для вирішення питання про відвід судді відповідно до приписів статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України .
31 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З. від 10 грудня 2020 року  у справі №447/2186/20 про визнання заяви ОСОБА_1 необґрунтованою та передачу справи для вирішення питання про відвід судді відповідно до приписів статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
31 грудня 2020 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З. від 10 грудня 2020 року у справі №447/2186/20 з питань відводу у справі №447/2186/20 за позовом ОСОБА_1 до Дроговицької сільської ради про скасування відповіді в частині доступу до публічної інформації та зобов`язання вчинити дії.
На зазначені ухвали суду першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 02 вересня 2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду першої інстанції про відкриття спрощеного позовного провадження Львівський окружний адміністративний суд в ухвалі від 31 грудня 2020 року, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції у постанові від 01 червня 2021 року, дійшов обґрунтованого висновку, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року з питань відводу є лише процесуальним документом та не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, відтак відповідно до частини першої 1 статті 361 КАС України не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.
Суди попередніх інстанцій врахували, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом першої інстанції в ухвалі після її перегляду в апеляційному порядку, частини першої статті 361 КАС України при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 328, пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №447/2186/20 за позовом ОСОБА_1 до Дроговизької сільської ради про скасування відповіді в частині доступу до публічної інформації та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н. В. Шевцова
Судді                                                                                                    О. А. Губська
                                                                                                    Н. М. Мартинюк