П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  136/1143/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кривенко Д.Т.   
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
16 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції  Шемчук Інни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Шемчук Інни Миколаївни,  Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі відповідачі), в якому просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Шемчук І.М. серії ЕАН N 4401699 від 26.06.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 15 липня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2    ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З обставин справи встановлено, що 26.06.2021 відповідачем була винесена постанова серії ЕАН № 4401699, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 26.06.2021 о 00:08 год., по вул. Космонавтів, 40, м. Вінниця, водій після зупинки працівниками поліції на їх вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено п. 2.4. а. ПДР. 
Вважаючи постанову серії ЕАН N 4401699 протиправною, ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку. 
Оскільки відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення у виді вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, то суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. 
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

За змістом ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Водночас, згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", яка містить вичерпний перелік підстав зупинення поліцейським транспортних засобів, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, крім іншого, якщо: водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; транспортний засіб перебуває в розшуку. Поліцейський зобов`язаний повідомити водія про конкретну причину зупинення.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Системний аналіз зазначених вище правових норм, які регулюють спірні правовідносини сторін, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський, діючи виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, може зупиняти транспортний засіб та вимагати в особи пред`явлення документів, передбачених п. 2.1 ПДР, лише у визначених законом випадках, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки та посиланням на відповідні нормативно-правові акти, на підставі застосування превентивних заходів.

Встановлення наявності адміністративного правопорушення, в тому числі, пов`язаного з порушення водієм ПДР та достатність інформації про вчинення особою цього адміністративного правопорушення, є необхідними передумовами для визнання законною вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів, передбачених пунктом 2.1 ПДР, за наявності якої у водія виникає обов`язок надати їх для перевірки.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частинами 1, 4 ст. 7 КУпАП передбачено. що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
В силу вимог ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Апелянт стверджує, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було встановлено, що позивач керував транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія на автомобіль.
При цьому, обставин, передбачених ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", які б надавали право відповідачу зупинити транспортний засіб під керуванням позивача, а також передбачених ст. 32 Закону підстав, які б надавали право відповідачу пред`явити до позивача, як водія, вимогу про надання для перевірки документів, передбачених п. п. а, пункту 2.1 ПДР, оскаржувана постанова не містить
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведення відповідачем факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що належним відповідачем у даній справі є лише Департамент патрульної поліції колегія суддів оцінює критично. Оскільки, відповідно до ЗУ "Про національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права, а тому, на переконання суду, управління патрульної поліції у Вінницькій області є належним відповідачем справі. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а  рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.