УХВАЛА

30 липня 2021 року  
м. Київ
справа №160/5982/19
адміністративне провадження №К/9901/20356/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка    Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року 
у справі № 160/5982/19
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 
до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області,
третя особа ОСОБА_18 , 
про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року касаційну скаргу Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статей 330, 332 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших обставин, які б обґрунтовували поважність пропуску строку, та відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин, а також належних доказів на підтвердження зазначеної дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (копії конверта, яким вона була надіслана, або копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з вказаною постановою, або копію розписки про її вручення, яка міститься в матеріалах справи).
12 липня 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та надано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
У заявленому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником зазначено, що оскаржувану постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року було отримано 08 травня 2021 року, на підтвердження чого надано конверт, яким вона була направлена з штриховим кодовим ідентифікатором 4900090488126 та супровідний лист Третього апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року №    160/5982/19 (852/15008/20).
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи те, що скаржником надано докази, що підтверджують доводи вказаного клопотання (зокрема, поштовий конверт зі штриховим кодовим ідентифікатором), а також те, що оскаржувана постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 квітня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними та скасування рішень Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області «Про відмову в затвердження проекту землеустрою» та зобов`язання Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою кожного з позивачів щодо відведення земельних ділянок.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі скаржник вказує на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції положень статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), що стало підставою для висловлення висновків про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтовані та законні рішення за наявності усіх передбачених законодавством умов для прийняття таких рішень, а також, що викладені у оспорюваних рішеннях відповідача мотиви не є підставою для відмови у затвердженні проектів землеустрою та призвело до ухвалення неправомірного рішення, зокрема, щодо зобов`язання Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області прийняти рішення про: затвердження проектів землеустрою кожного з позивачів щодо відведення земельних ділянок.
Крім того, касатор стверджує, що суди попередніх інстанцій протиправно не врахували висновку Верховного Суду, висловленого у постановах від 27 лютого 2018 року у справі №  545/808/17, від 11 квітня 2018 року у справі №    806/2208/17, від 27 червня 2018 року у справі №  904/8186/17, від 25 вересня 2019 року у справі №    145/693/16-ц, від 29 квітня 2020 року у справі №    814/1164/17 про те, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність.
У касаційній скарзі скаржник також посилається на відсутність висновку Верховного Суду у правовідносинах, які виникли у цій справі, та просить сформувати висновок, з урахуванням положень розпорядження Кабінету Міністрів України "Про питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад" від 31 січня 2018 року№ 60-р та Указу Президента України "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" від 15 жовтня 2020 року №  449/2020, щодо того, чи є орган місцевого самоврядування правонаступником органу виконавчої влади, який здійснював розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, а також чи мають органи місцевого самоврядування приймати акти цих суб`єктів, як обов`язкові до виконання, враховуючи зміну форми власності земельної ділянки та мету, з якою відбувалася передача відповідних земельних ділянок з державної у комунальну власність.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції положень статті 118 ЗК України, необхідністю врахування судами при розгляді справи висновку Верховного Суду, висловленого у постановах від 27 лютого 2018 року у справі №    545/808/17, від 11 квітня 2018 року у справі №    806/2208/17, від 27 червня 2018 року у справі №    904/8186/17, від 25 вересня 2019 року у справі №  145/693/16-ц, від 29 квітня 2020 року у справі №  814/1164/17, а також необхідності формування Верховним Судом вищезазначеного висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 121, 248, 328, 329,   334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Задовольнити клопотання Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та поновити строк на касаційне оскарження у справі № 160/5982/19.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 160/5982/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_18 про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи № 160/5982/19.
4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
5. Встановити для учасників справи строк до 20 серпня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              С.М. Чиркін