22-ц/804/1736/21 
                                                                                266/463/20 
                                               
Головуючий у 1-й інстанції Федотова В.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.          
                                                                                 
  П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого судді      Попової С.А.,
суддів                           Зайцевої С.А.,Мальцевої Є.Є., 
за участю секретаря    Лазаренко Д.Т.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021року, ухвалене у складі судді Федотової В.М.,  повний текст рішення складено  30 квітня 2021 2021 року
у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 
про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та розміру,

    В С Т А Н О В И В:
1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_3 , посилаючись на наступні обставини.  
Сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.05.2007 з позивача, як з батька дитини, на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2007 і до повноліття дитини.
Після розірвання шлюбу дитина постійно мешкає з матір`ю. До кінця 2019року позивач постійно дбав про належне матеріальне забезпечення доньки, сплачував аліменти, переказував гроші. 
На теперішній час у позивача погіршився стан здоров`я - у грудні 2019 йому зроблено операції на хребті,внаслідок чого він потребує тривалої реабілітації і вже не може виконувати важку роботу.Він працевлаштований, але в зв`язку з пандемією підприємство не працює в повному обсязі, а тому заробітна плата сплачується не в повному обсязі, лише 50%.Також змінився його сімейний стан – 30.04.2013 він уклав шлюб з ОСОБА_6 , від якого народилась дитина – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також потребує матеріальних витрат пов`язаних з утриманням, вихованням та розвитком.
З урахуванням його доходу, погіршення стану здоров`я, матеріального становища і сімейного стану, пов`язаного із появою другої малолітньої дитини на його утриманні, позивач не має змоги сплачувати аліменти на старшу дитину ОСОБА_8 в первісно присудженому  розмірі ? частини від його заробітку, що були визначені рішенням суду від 21.05.2007, що є завеликим і ставить його у скрутне матеріальне становище.. 
Просив зменшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення та розмір на тверду грошову суму у розмірі 1500гривень на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021року(т. 2 а.с. 107-114) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області  від 21 травня 2007року (справа № 2-769/07) на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ? частки з усіх видів його доходу(заробітку) щомісячно на 1/6 частку з усіх видів його доходу(заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 8, 11 Закону України  Про охорону дитинства, ст. ст. 141, 150, 180-183, 192 СК України, та беручі до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18, від 24.02.2020 у справі № 539/3532/18, дійшов висновку, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відтак, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів. Тому позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму не підлягають задоволенню.
Проте, судом враховано погіршення стану здоров`я позивача, що підтверджено медичними документами, майновий стан позивача на час розгляду справи, який, беручи до уваги розмір його заробітної плати за 2020 рік у середньому 5000грн щомісяця, значно змінився в бік погіршення у зв`язку із народженням другої дитини від другого шлюбу, яка також потребує утримання. На підставі встановлених обставин,суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 до 1/6 частини зі всіх видів його доходу. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на невідповідність висновку суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга (т. 2 а.с. 119-124) вмотивована наступними доводами.
Суд в порушення ст. 13 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог. Так, предметом позову є зміна способу стягнення аліментів, які були встановлені рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.05.2007. Однак, своїм рішенням у даній справі суд ухвалив зменшити розмір аліментів, змінивши частку з доходів платника з ? на 1/6. За час розгляду справи позивач наполягав тільки на задоволенні зміни способу стягнення аліментів, шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500гр на місяць, і категорично заперечував проти зміни частки. Заявлені позовні вимоги  уточнені не були. 
Позивач влаштувався на постійну роботу, займає посаду генерального директора ТОВ Дмитрівський гранітний кар`єр – Астор, має постійний дохід. За 2020 рік позивач сплатив, після влаштування на роботу більше аліментів ніж за 2019 рік та попередні роки.
Після народження другої дитини та знаходження дружини у декретній відпустці, позивач  за останні три роки не звертався  до суду із позовом про зміну аліментів. Дружина позивача наразі працює та також має постійний дохід. Матеріальний стан позивача значно покращився і не відповідає доводам суду в оскаржуваному рішенні.
Неповнолітня донька проживає разом зі своєю сім`єю у Санкт-Петербурзі де і навчається у школі, крім їжі та одягу потребує багато додаткових витрат з проїзду у громадському транспорті у театральний кружок, репетиторства з навчальних дисциплін, відвідування лікаря. Доводи суду, що це є додатковими витратами не відповідають дійсності і не підтверджено належними доказами.
Позивач у вихованні дитини участь не приймає, матеріально не допомагає, зі святами не вітає, подарунки не дарує. Надані суду декілька фотознімків сумісного відпочинку позивача із донькою у 2016-2018 не є підтвердження спілкування з дитиною та її виховання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 (. 2 а.с. 164-166), не погоджуючись із доводами апеляційної скарги відповідачки, наголошує на тому, що в ході розгляду справи судом першої інстанції 21.04.2021 він просив про зменшення розміру шляхом саме зменшення частки – до 1/8 частки. Судом надана оцінка всім зібраним доказам, що свідчать про зміну його сімейного стану і погіршення майнового стану.

Процедура розгляду справи апеляційним судом
Справа розглядається за участю ОСОБА_2 і його представника – адвоката Рєзніка В.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, а також у відсутність повідомленої належним чином про дату і час розгляду справи ОСОБА_1 (телефонограма № 2109 і розписка про отримання судового повідомлення - т. 2 а.с. 152, 153, 159), неявка якої в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.02.2007, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені – ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , сторони по справі (т. 1 а.с. 11). Шлюб між сторонами розірвано 22.07.2010 - актовий запис № 131 (т. 1 а.с.10).
Згідно рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 травня 2007 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі ? частки від всіх видів доходу,щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.05.2007 і до повноліття дитини (т. 1 а.с. 8).
Постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 03.10.2019 на підставі виконавчого листа № 2-769/07 виданого 17.09.2019 Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області було відкрито виконавче провадження ВП № 60216408 (т. 1 а.с. 9).
30 квітня 2013року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.02.2017 (т.1 а.с.12).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 13).
За актом про фактичне проживання, складеним головою КСН Сонячний - за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають: ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (т. 1 а.с.15).
З довідки ТОВ  БЕСТБЕТОН  від  06.12.2019 вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді комірника з 06.12.2019 (т. 1 а.с. 16). Заробітна плата ОСОБА_2 без утримань за: січень 2020 складала 6828,13грн, після відрахувань сума до виплати – 4475,60грн; за лютий 2020 – 4 723грн, після відрахувань сума до виплати 173,73грн; за березень 2020 – 2 473,95грн, після  відрахувань сума до виплати 1260,95грн; червень 2020 – 4723грн, після відрахувань сума до виплати 3802,01грн; липень 2020 – 5 585,46грн, після відрахувань сума до виплати – 347,15грн (т.1 а.с.128, 129, 146).
За довідками ТОВ Дмитрівський гранітний кар`єр –АСТОР № 5: ОСОБА_2 з 27.07.2020 працює на підприємстві, середньомісячна нарахована заробітна плата становить 5000грн в межах місячного фонду зарплати (т. 1 а.с. 147,148, 157, 158).
З наданих ОСОБА_2 медичних документів: виписки з медичної картки  амбулаторного хворого, відомостей МРТ – вбачається погіршення стану здоров`я платника аліментів (т. 1 а.с. 18-30).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 182 при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного та матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 при розгляді справи № 760/9783/18-ц.
Пунктом  23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.
Суд вважав доведеними обставини і, беручи до уваги зібрані по справі докази, колегія суддів з цим погоджується, що із укладенням 30.04.2013 із ОСОБА_6 і народженням у цьому шлюбі другої дитини позивача – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінився сімейний стан платника аліментів ОСОБА_2 і цим збільшено обсяг його утриманців, щодо яких він зобов`язаний матеріально дбати як за судовим рішенням (щодо доньки ОСОБА_8 ), так і за законом (ст. 180 СК України). Суд врахував наявність у платника аліментів постійної роботи на посаді генерального директора ТОВ Дмитрівський гранітний кар`єр – Астор, його середньомісячну заробітну плату 5000грн, що обтяжено становищем по підприємству через вплив карантинних заходів в державі. На наслідки вирішення спору також вплинула така істотна обставина, що доведена відповідними медичними документами, як погіршення стану здоров`я платника аліментів у зв`язку із операцією у грудні 2019 року. Сукупно вказані критерії доводять погіршення майнового становища платника аліментів. 
Доводи апеляційної скарги щодо недоведення зміни матеріального становища платника аліментів спростовуються зібраними матеріалами в сукупності, яким суд першої інстанції надав належну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
Суд врахував, як пересвідчилася колегія суддів, вимоги закону щодо обов`язку батьків з утримання і матеріального забезпечення своєї дитини шляхом сплати аліментів на рівні, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Так, присудивши до стягнення за оскарженим рішенням аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 1/6 частку зі всіх доходів батька (в грошовому виразі з урахуванням середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2 це становить 5000:6=833грн), суд визначив мінімально гарантований рівень аліментів у відповідності із ч. 2 ст. 182 СК України, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку – на доньку ОСОБА_8 це становить 1255грн (прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18-ти років 2510грн) на момент розгляду справи. 
З прийняттям рішення про зміну розміру аліментів на старшу неповнолітню доньку в розмірі 1/6 частин від доходів платника аліментів, на переконання колегії суддів, буде дотриманий баланс інтересів двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_2 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність фактажно-правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини від доходу платника аліментів.
Колегією суддів не виявлено порушення принципу диспозитивності, втіленого в ч. 1 ст. 13 ЦПК України, на що звертає увагу відповідачка в апеляційній скарзі, при розв`язанні спору, що виник між сторонами. 
Так, позиваючись до суду, ОСОБА_2 просив зменшити розмір аліментів двома шляхами (т. 1 а.с. 1) – зміни способу їх стягнення (цьому суд надав належну оцінку, наводячи висновки, що платник аліментів в силу абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України не є суб`єктом ініціації зміни способу стягнення аліментів, зважаючи на правові висновки Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, Верховного Суду в постановах від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18, від 24.02.2020 у справі № 539/3532/18), а також зміни розміру присуджених аліментів – і в цьому випадку суд правильно визначив до стягнення зменшену частку від доходів платника в порівнянні із присудженою часткою первісно за рішенням суду від 21.05.2007. 
Поданими в ході розгляду справи додатковими поясненнями (т. 2 а.с. 102-103) підтвердив прагнення зміни розміру аліментів в бік зменшення, висловлюючи погодження на присудження з нього за новим рішенням аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 в розмірі 1/8 частки від всіх його доходів, але не менше гарантованого державою законодавчого рівня 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даними обставинами спростовуються доводи відповідачки в апеляційній скарзі щодо категоричної позиції позивача про зменшення аліментів суто шляхом зміни способу їх стягнення на тверду грошову суму.
Віднесення судом витрат на стоматологічні послуги до додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України – не призвело до неправильного вирішення спору. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено. Порушень норм процесуального та матеріального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального права, – залишенню без змін.

Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 29.06.2021 (т. 2 а.с. 144) ОСОБА_1 розстрочено сплату судового збору в загальному розмірі 1261,20грн за подачу апеляційної скарги на два платежі по 630,60грн.
До першого судового засідання відповідачкою представлено квитанцію № 33305029 (т. 2 а.с. 156-157) на суму 630,60грн, що підтверджено випискою про зарахування до бюджету (т. 2 а.с. 155). 
У зв`язку із залишенням апеляційної скарги відповідачки без задоволення з неї підлягає стягненню решта судового збору  дохід держави в розмірі 630,60грн.  

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд, 

    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено 12 серпня 2021 року.

Судді:                                                                          С.А.Попова

С.А.Зайцева

Є.Є.Мальцева