ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19867/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 вересня 2021 року                                                                                 м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого-судді: Черпіцької Л.Т. та суддів Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,
  
ВСТАНОВИЛА:
  
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2020 №0000454405. 
Позовні вимоги мотивовано протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення як такого, що прийнято контролюючим органом на підставі помилкових висновків щодо несвоєчасної сплати товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» самостійно визначеного грошового зобов`язання за результатами  подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 11.11.2019 №9264422742.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.01.2020 №0000454405.  
У поданій апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як правонаступник Офісу великих платників податків Державної податкової служби, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби проведена камеральна перевірка з питання дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати грошового зобов`язання товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» за результатами подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 11.11.2019 №9264422742, за результатами якої складено акт від 16.12.2019 № 726/28-10-44-05/36049391.
Згідно з актом від 16.12.2019 № 726/28-10-44-05/36049391 перевіркою з питання своєчасності сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання за результатами подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 11.11.2019 №9264422742 встановлено порушення граничного терміну сплати грошового зобов`язання. Так, податкову декларацію з податку на прибуток підприємств подано 11.11.2019; граничний строк сплати грошового зобов`язання - 19.11.2019; фактично сплачено - 20.11.2019.
На підставі акту перевірки від 16.12.2019 № 726/28-10-44-05/36049391 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.01.2020 №0000454405, яким на підставі статті 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 3  399  430,33 грн. зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» сплатити штраф у розмірі 10% суми, а саме: 339  943,03 грн. 
Вказуючи на протиправність податкового повідомлення-рішення від 17.01.2020 №0000454405, товариство з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» звернулось до суду із вказаним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з помилковості висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем граничного строку сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання за результатами подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 11.11.2019 №9264422742. Судом зазначено, що останній день подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств припадав на 09.11.2019, суботу, що є неробочим днем, у зв`язку з чим останнім днем подання декларації було 11.11.2019 - перший операційний (банківський) день. Вказано, що позивач сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання 20.11.2019, тобто в межах десятиденного строку, встановленого пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. 
У поданій апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків вказує на помилковість позиції суду першої інстанції щодо відсутності факту порушення товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» строку сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання.
У відзиві на апеляційну скаргу товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та наголошено на дотриманні судом першої інстанції при розгляді спору норм матеріального та процесуального права. Вказано, що самостійно визначене податкове зобов`язання з податку на прибуток сплачено позивачем згідно з платіжним дорученням від 19.11.2019 №1013 про сплату податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2019 року у сумі 3  819  976 грн.; кошти по вказаному платіжному дорученню були зараховані банком 20.11.2019, у той час як граничний строк сплати грошового зобов`язання припадав на 21.11.2019.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 
Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин  (далі 0 ПК України ) передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 31.1 статі 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з підпунктом 137.4 статті 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком.  Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.
Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:  календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Відповідно до підпункту 49.20 статті 49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день. Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов`язання пов`язаний саме із таким робочим днем.
Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 09.06.2015 у справі №21-18а15.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була також висловлена колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.04.2020 у справі №813/4630/16.
Судом першої інстанції встановлено, що граничний строк подачі податкової декларації з податку на прибуток підприємства за третій квартал 2019 року припав на вихідний день 09.11.2019, суботу.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції в частині того, що останнім днем подання декларації з податку на прибуток підприємств був перший операційний банківський день - 11.11.2019.
Враховуючи, що граничний строк для сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання починає перебіг від наступного дня за останнім днем подання податкової звітності, то у межах спірних правовідносин таким днем є 21.11.2019.
Судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 3  819  976 грн., що самостійно визначена у поданій 11.11.2019 декларації, сплачено згідно із платіжним дорученням від 19.11.2019 №1013 та проведено банком 20.11.2019,  тобто в межах граничного строку для сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання.
За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «КОНЕ ЛІФТИ» штрафних санкцій за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання  протягом строків, визначених ПК України, у зв`язку з чим вказує на обґрунтованість позиції суду щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2020 №0000454405. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а також зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5  ст. 328 КАС України.            
Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий суддя	Л.Т. Черпіцька	
 Судді:	 О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків