Справа № 2-199/2011                                Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 22-ц/811/717/20                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Левик А.Я., Савуляка Р.В.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступниками, покликаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року про зобов`язання ОСОБА_4 знести самочинно здійснену прибудову до квартири по АДРЕСА_1 .
Заяву обґрунтовує тим, що квартира по АДРЕСА_1 не перебуває у приватній власності, в ній зареєстровані ще ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які мають ті самі права та обов`язки, як ОСОБА_4 , а отже повинні також нести усі витрати щодо знесення самочинного будівництва. Просить замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №55405368 з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року ОСОБА_4 на правонаступників ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2020 року, в яку внесено виправлення ухвалою цього ж суду від 05.10.2020, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено за її безпідставністю (т.3 а.с.58).
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що він є зареєстрованим та проживає у квартирі по АДРЕСА_1 , а відтак знесення самочинної прибудови до цієї квартири стосується його прав та інтересів, а тому він є заінтересованою особою і у відповідності до частини 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» вправі був звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву про заміну сторони задовольнити та замінити боржника у виконавчому провадженні.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з”явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з”ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала таким вимогам повністю відповідає.
Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та зобов`язано відповідачку знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_2 (т.1, 128-129, 214-215).
Згідно з ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що боржник ОСОБА_4 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-199/2011 від 27.02.2015 виданого Залізничним районним судом м. Львова не вибула, її права та обов`язки не перейшли до інших осіб. А відтак заявник не навів жодних підстав, передбачених ЦПК України щодо заміни сторони виконавчого провадження.
Крім цього,як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_4 вже зверталася до суду заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, а саме: її ( ОСОБА_4 ) на ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (її чоловік), ОСОБА_5 (її син) та ОСОБА_7 (її донька), мотивуючи цю заяву тим, що згадані особи проживають разом з нею у квартирі АДРЕСА_2 (т.2, а.с. 41).
Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 01 червня 2018 року боржнику ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні її вище згаданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником (а.с. 67-68, 72). ОСОБА_4 цю ухвалу не оскаржувала.
Подана ОСОБА_3  заява про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником аналогічна за змістом та вимогами до вище згаданої заяви  ОСОБА_4 , заявник також просить замінити боржника у виконавчому провадженні на ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , мотивуючи цю заяву тим, що згадані особи всі разом проживають у квартирі АДРЕСА_2 «і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору» (т.2, а.с. 42).
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 02.07.2021.

Головуючий         
                                               
Судді