УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 681/1342/20
Провадження № 22-ц/4820/856/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 липня 2021 року м. Хмельницький
                       
                       Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,                          секретар судового засідання Кошельник В.М., 
з участю апелянтки, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області в складі судді Горгулько Н.А. від 22 березня 2021 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом, вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала в с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_1 , присадибної ділянки та земельної частки (паю). 
22.04.2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачеві житловий будинок та прилеглу до нього земельну ділянку площею 0,53 га, все інше майно - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 звернувся із заявою через приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. до державного нотаріуса Тисменицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Колтун С.В. про прийняття спадщини, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності на спадкове майно.
Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . 
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано право власності на нерухоме майно – житловий будинок з надвірними спорудами, що розміщені в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 жителем АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в позові. На її думку, заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини подана із пропуском строку для прийняття спадщини та не зареєстрована у встановленому законом порядку, оскільки відсутній запис про номер спадкової справи, дата її реєстрації та запис у Спадковому реєстрі. На її думку, суд помилково розглянув справу, не залучивши спадкоємців за законом - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_5 , як член колишнього колгоспного двору мав право на відповідну частку, якою ОСОБА_3 не мала права розпоряджатися. Також він як непрацездатна дитина спадкодавиці мав право на обов`язкову частку у спадщині. Позивачем не доведено існування спору між ним та Полонською міською радою, тому цивільна справа підлягала закриттю. Суд першої інстанції помилково визнав право власності на майно, яке не охоплюється заповітом. 
У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що строк для прийняття спадщини ним не пропущено. Між ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відсутній спір щодо спадщини.
У відзиві Полонська міська просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та матеріального права, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 
22 квітня 2013 року ОСОБА_3 складено заповіт, яким вона заповіла житловий будинок АДРЕСА_1 – ОСОБА_1 , а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй мало належати на день смерті і на що вона за законом мала би право – ОСОБА_4 
06 вересня 2018 року ОСОБА_5 (син померлої ОСОБА_3 ) на підставі ст. 1241 ЦК України, в порядку реалізації права на обов`язкову частку у спадщині, Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину земельної ділянки розміром 1,6259 га, що розташована в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області і належала на праві власності ОСОБА_3 
15 лютого 2019 року ОСОБА_6 , правнуці спадкодавиці, в порядку спадкування за правом представлення на підставі ст. 1266 ЦК України Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частини земельної ділянки розміром 1,6259 га, що розташована в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області і належала на праві власності ОСОБА_3 
30 червня 2017 року ОСОБА_1 через приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до державного нотаріуса Тисменицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Колтун С.В. 
Постановою державного нотаріуса Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С.В. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правостановлюючого документу на будинковолодіння по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 .
Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач прийняв спадщину в порядку, визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України, проте відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно позбавляє його можливості оформити право власності, що є підставою для задоволення позову. 
Проте такого висновку суд дійшов за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.
Так, відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За статтями 1217, 1223 ЦК України  спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Водночас відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.
Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.
Встановлено, що ОСОБА_5 (син померлої ОСОБА_3 ) як повнолітній непрацездатний син спадкодавиці відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, що відкрилася після її смерті. Він належно прийняв цю спадщину і Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою видано йому свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину земельної ділянки.
Спадщину прийняла та належно оформила і ОСОБА_6 , правнука спадкодавиці.
ОСОБА_1 у позовній заяві про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування зазначив відповідачем Полонську міську раду. 
Проте за змістом наведених норм права орган  місцевого самоврядування є належним відповідачем у справах цієї категорії лише в разі відсутності інших спадкоємців спадкодавця, які належно прийняли спадщину. 
Відтак, виходячи з вищенаведеного, саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як спадкоємці, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , мали б відповідати за заявленими вимогами. 
За встановлених обставин Полонська міська рада не є учасником спірних правовідносин, а тому не може відповідати за заявленими вимогами і не є належним відповідачем у цій справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача змінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Отже, суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не встановивши коло осіб, які мають право на спадкове майно та розглянувши справу за участю Полонської міської ради, яка не є належним відповідачем, що в свою чергу унеможливило встановлення усіх обставин справи та об`єктивне вирішення спору. 
В ході розгляду справи ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року залучено ОСОБА_6 до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00031477587 від 02.07.2021 року виданого відділом ДРАЦС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , після ухвалення оскаржуваного рішення. 
Отже, суд першої інстанції, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради, неправильно визначився із суб`єктним складом учасників спірних правовідносин та залишив поза увагою відсутність спору між сторонами у справі.
Прийняття судом судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_1 до Полонської міської ради, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 липня 2021 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко