ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9051/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.07.2020 № 0117355104 ГУ ДПС у Київській області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з системного аналізу норм чинного податкового законодавства України позивач приходить до висновку, що предметом камеральної перевірки є питання описані абзацом 2 п. 75.1.1 ст. 75 ПК України, даний перелік є вичерпним. Разом з тим, питання щодо правильності, повноти та достовірності даних, що зазначені в податкових деклараціях є предметом виключно документальної перевірки. Натомість, контролюючий орган в акті камеральної перевірки №2893/10-36-51/35998376 від 11 червня 2020 року зазначає про здійснення камеральної перевірки, предметом якої, по суті, є перевірка додержання права суб`єкта господарської діяльності на включення до складу податкового кредиту суми ПН, невчасно зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відноситься до предмету камеральної перевірки, незалежно від того, що такі відомості отримані контролюючим органом з відповідних інформаційних баз. Відтак, позивач вважає, що оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте внаслідок проведення незаконної перевірки, то вказане податкове повідомлення-рішення не можливо визнати правомірним..
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що висновки камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року від 16.05.2020 № 9108907258 (з додатками) ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ», викладені в акті від 11.06.2020 №2893/10-36-51/35998376, є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 року №0117355104 складено згідно вимог чинного законодавства.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що проведена відповідачем камеральна перевірка податкової декларації за квітень 2020 року на предмет правильності нарахування платником податків сум, які включаються до складу податкового кредиту звітного періоду жодним чином не узгоджується з предметом камеральної перевірки.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідачем подано клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача, однак, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, з огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що дана справа належить до справ незначної складності, а участь сторін під час апеляційного розгляду справи не є обов`язковою, з огляду на положення п.3 ч.1 ст.311 КАС України, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.
Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у Київській області на підставі п. 20.1 ст. 20, ст. 75, п.76.1 ст. 76, ст.102 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року від 16.05.2020 №9108907258 (з додатками) ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ», за результатами якої складено акт від 11.06.2020 №2893/10-36-51/35998376.
За результатами камеральної перевірки виявлено наступне: ТОВ «Еко-Енергопром» порушено вимоги п. 198.6 ст. 198, п.201.10 ст.201 ПКУ, пункту 6 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 зареєстрованого в у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 № 159/28289 (із змінами), а саме: завищено суму податкового кредиту (р.17) податкової декларації з ПДВ за період, який підлягав перевірці на суму ПДВ - 16840,0 грн, що призвело до заниження суми ПДВ, що сплачується до Державного бюджету (р. 18) в розмірі 16840,0 гривень. Тобто, платником включено до податкового кредиту (р. 10.1) декларації з ПДВ за квітень 2020 року несвоєчасно зареєстровану в ЄРПН податкову накладну по контрагенту ТОВ «Франко Некст» (ЄДРПОУ 43264197) на суму ПДВ 16840,00 гривні.
Відповідно пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу платник скористався правом подати свої заперечення №17/06-1 від 17.06.2020 року до акту перевірки від 11.06.2020 №2893/10-36- 51/35998376 (вх. ГУ ДПС у Київській області №26143/10 від 22.06.2020). Відповідь про результати розгляду заперечення направлено платнику листом ГУ ДПС у Київській області від 02.07.2020 №21222/10/10-36-04-01-18. За результатами розгляду заперечення висновки акту від 11.06.2020 №2893/10-36-51/35998376 залишені без змін, заперечення до акту - без задоволення.
За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 №0117355104, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на суму 25260,00 грн, в тому числі податкове зобов`язання у сумі 16840 грн та штрафна санкція у сумі 8420 грн.
ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ» подано скаргу №16/07-20 від 16.07.2020 на податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 №0117355104 (вх. ДПС України 28440/6 від 20.07.2020). Згідно рішення про результати розгляду скарги ДПС України №26180/6/99-00-06-02-01-06 від 21.08.2020 податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 №0117355104 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Позивач не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року від 16.05.2020 № 9108907258 (з додатками) ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ», викладені в акті від 11.06.2020 №2893/10-36-51/35998376, є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 №0117355104 складено згідно вимог чинного законодавства, відповідно підстав для його скасування немає.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
З аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що проведена ГУ ДПС у Київській області камеральна перевірка податкової декларації за квітень 2020 року на предмет правильності нарахування платником податків сум, які включаються до складу податкового кредиту звітного періоду жодним чином не узгоджується з предметом камеральної перевірки.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
В свою чергу проведення камеральної перевірки декларації з ПДВ за квітень 2020 року від 16.06.2020 №9108907258 в ході здійснення якої встановлено завищення податкового кредиту внаслідок включення до складу податкового кредиту у квітні 2020 року ПДВ у розмірі 16840 грн по невчасно зареєстрованих в ЄРПН податковим накладним свідчить про недостовірність нарахування ПДВ, що повністю відповідає предмету документальної перевірки у відповідності до п.75.1.2 ст.75 ПКУ.
Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 І1КУ.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Разом із тим, камеральна перевірка податкової декларації за квітень 2020 року була проведена контролюючим органом у червні 2020 року, водночас реєстрація податкової накладної від 08.04.2020 №888 на суму 16840 грн була здійснена контрагентом ТОВ «Франко Некст» в ЄРПН 07.05.2020, тобто до початку проведення перевірки (а.с.75).
Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно п.58.1 ст.58 ПКУ контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Зі змісту приписів податкового законодавства випливає, що контролюючий орган вправі самостійно збільшити суму податкового зобов`язання у випадку встановлення у ході перевірки факту завищення суми податкового кредиту із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій, передбачених п.123.1 ст.123 ПКУ, виключно у випадку, якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими, зокрема, зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.
Враховуючи, що на момент проведення у червні 2020 року контролюючим органом камеральної перевірки сформований у квітні 2020 року податковий кредит за наслідками відносин з ТОВ «Франко Некст» був підтверджений зареєстрованими у травні 2020 року в ЄРПН податковими накладними, у податкового органу були відсутні правові підстави донараховувати позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з підстав не своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Тобто оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято без врахування положень п.198.6 ст.198 ПКУ.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.07.2020 №0117355104 не ґрунтується на висновках камеральної перевірки, які викладені в акті камеральної перевірки від 11.06.2020 №2893/10-36-51/35998376, оскільки згідно висновків камеральної перевірки органом встановлено порушення вимог п.198.6 ст.198 ПКУ, а в оскаржуваному рішенні контролюючий орган посилається на встановлені порушення п.187.6 ст.187, п.200.1 ст.200 ПКУ, що суперечить вимогами обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 № 0117355104 прийняте відповідачем з порушенням норм податкового законодавства, а тому є протиправним та підлягають скасуванню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія судді дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.07.2020 № 0117355104 Головного управлінням ДПС у Київській області.
Стягнути з Головного управлінням ДПС у Київській області (03151, м. Київ-151, вул. Народного ополчення, 5а, код ЄДРПОУ ВП 44096797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Енергопром» (08322, Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 9, код ЄДРПОУ 35998376) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5255,00 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень).
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 30.07.2021.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна