ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/324/21 Справа № 709/760/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий по І інстанції Чубай В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 р. м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 13 червня 2021 року о 14:31 по вул. Щаслива в смт. Чорнобай керував транспортним засобом «ВАЗ 2102» (д.н.з. НОМЕР_2 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, необгрунтованою та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 року по справі №709/760/21 в зв`язку з недоведеністю його вини, провадження по справі закрити.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що  складений відносно нього протокол є неналежним і недопустимим доказом, так як складений з порушенням вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів  для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7.11. 2015 р. №1395 і так як протокол неналежний доказ провадження відносно нього повинно бути закрите на підставі вимог ч.1 ст.247 КУпАП. Наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції  обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку 
посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.06.2021 року серії ОБ № 148016 та долученими до адміністративних матеріалів відеозаписами, на яких зафіксовано як транспортний засіб «ВАЗ 2102» під`їжджає до повороту та різко зупиняється в той час, як до нього наближається автомобіль поліції. На іншому відеозаписі з бодікамери видно, як працівники поліції підходять до вказаного автомобіля, а ОСОБА_1 йде від нього у протилежному напрямку, та зафіксовано пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Крім того, зафіксовано також як останній відмовився від надання пояснень, підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та отриманні його другого примірника. Даний відеозапис події від 13.06.2021 р. за участю ОСОБА_1 також був переглянутий в судовому засіданні апеляційної інстанції і його зміст підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею. 
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим. 
Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, то ці доводи спростовуються відеозаписами, на яких зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя М.О. Ятченко