Ухвала
іменем України
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 2-80/2001
провадження № 51-1930 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року засудженому ОСОБА_4 повернуто заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження № 2-80/2001.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовим рішенням, просить перевірити його законність у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Положеннями ст. 424 КПК визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, до яких відносяться вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції щодо зазначених рішень можуть бути оскаржені в касаційному порядку лише у випадку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року, якою повернуто його заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження № 2-80/2001, оскільки на момент подачі останнім даної заяви, до повноважень апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції, не входить розгляд таких заяв в якості суду першої інстанції, який ухвалив вирок. При цьому, засудженому роз`яснено, що повернення його заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження не позбавляє його права звернутися з аналогічною заявою до суду першої інстанції за місцем вчинення злочину. 
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому виходячи зі змісту ст. 424 КПК, це рішення не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову                   у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження. 
Що стосується клопотання засудженого з приводу розгляду касаційної скарги за його участі в режимі відеоконференції, то вирішення вказаного питання можливе лише після відкриття касаційного провадження. А оскільки у даному провадженні такого рішення судом прийнято не було, підстав для задоволення вказаного клопотання немає. 
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                   ОСОБА_3