Номер провадження: 22-ц/813/6579/21 
Номер справи місцевого суду: 947/6176/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       19.08.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Вівчар Ю.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,
від відповідача ОСОБА_3 – не з`явились,
переглянувши справу №947/6176/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, повернення майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року у складі судді Салтан Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 березня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просила:
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М., зареєстрований в реєстрі за №633;
зобов`язати ОСОБА_3 повернути у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; 
визнати недійсним договір дарування об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 9 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М., зареєстрований в реєстрі за №635;
зобов`язати ОСОБА_3 повернути у власність ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0582 га, кадастровий номер 5110136900:33:021:0289, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 9 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М., зареєстрований в реєстрі за №636;
зобов`язати ОСОБА_3 повернути у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0582 га, кадастровий номер 5110136900:33:021:0289, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
визначити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого визнання недійсними договорів дарування є підставою для скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 ;
стягнути судові витрати (виділені матеріали, а.с.1-7).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 2 квітня 2020 року відкрито провадження у справі (виділені матеріали: а.с.8-9).
24 грудня 2020 позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: 
земельну ділянку площею 0,0582 га, розташовану за адресом: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №13731223511001, належну відповідачу ОСОБА_3 ,
об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок, розташований за адресом: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1372838651101, належну відповідачу ОСОБА_3 , 
квартиру загальною площею 56,2 кв.м, розташовану за адресом: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 137236951101, належну ОСОБА_4 (виділені матеріали: а.с.10-12).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (виділені матеріали: а.с.23).
Висновок суду мотивовано тим, що заявником не наведено обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення позову, відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви (виділені матеріали: а.с.19-22).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права полягає в обґрунтуванні заяви про забезпечення позову тим, що відповідачем вже вчинені дії щодо відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору, такі дії унеможливлюють ефективний захист прав та інтересів позивача, позивач змушена буде змінювати предмет спору, залучати до розгляду справи набувача майна. На підтвердження вказаних обставин позивачем було надано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких відповідач вже не є власником квартири. Суд безпідставно вважав вказані ризики недоведеними та зазначив, що заява не містить обґрунтування того, як саме незастосування забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду. Позивачем наведені достатні докази на підтвердження не тільки ризиків можливих протиправних дій відповідача, а й надано достатні докази вже вчинених відповідачем дій з метою перешкоджання захисту прав позивача та подальшої неможливості виконання рішення суду в частині реституції. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну мотивувальної частини ухвали суду та залишення без змін резолютивної частини ухвали з огляду на наступне.
Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, позивача, за захистом яких від звернувся або має звернутися до суду (ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України).
Види забезпечення позову передбачено у частині 1 статті 150 ЦПК України, частиною 3 даної норми процесуального права встановлено вимогу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року). 
Пред`явлені ОСОБА_1 вимоги є вимогами немайнового характеру, відтак, такі вимоги не підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову як то накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. 
ОСОБА_1 має намір упередити можливе відчуження ОСОБА_3 нерухомого майна, задля упередження відчуження майна арешт майна не потребується, так як дії по відчуженню майна можуть бути заборонені із застосуванням іншого, передбаченого частиною 1 статті 150 ЦК України виду забезпечення позову, який не обмежуватиме ОСОБА_3 в реалізації права володіння та користування належним їй майном. 
Що стосується вжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на квартиру, то вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири, зобов`язання передати квартиру у власність не підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову не лише тому, що є вимогами немайнового характеру, а й тому, що квартира належить на праві власності іншій особі, яка не залучена до участі в справі в якості відповідача.
При цьому суд приймає доводи апеляційної скарги в тій частині, що заявник вказала та підтвердила ризики можливих дій відповідача по відчуженню майна, надала докази вже вчинених відповідачем дій по відчуженню майна, зокрема, квартири, обґрунтувала неможливість невиконання рішення суду в частині реституції у разі відчуження спірного майна. 
       Підстави для забезпечення пред`явленого ОСОБА_1 позову із застосуванням обраненого нею виду дійсно відсутні. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року про відмову в забезпеченні позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, повернення майна – змінити в її мотивувальній частині та залишити без змін в її резолютивній частині.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова