01.07.21
22-ц/812/1237/21
Провадження № 22-ц/812/1237/21         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року                                             м. Миколаїв
                                                                                  справа № 2-2337/11
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого Тищук Н. О.,
       суддів Данилової Н.О., Шаманської Н.О., 
       із секретарем Лівшенком О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича
на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 5 травня 2021 року суддею Сухаревич З.М. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повної ухвали не зазначена), за скаргою 
ОСОБА_1 на дії (рішення)
Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича
заінтересована особа – публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління
щодо визначення вартості майна,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. щодо визначення вартості майна боржника.
Заявниця зазначала, що на виконанні у приватного виконавця Булахевіча С.В. знаходиться виданий Заводським районним судом м. Миколаєва виконавчий лист  в частині стягнення з неї на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 1805-н від 02 серпня 2007 року в сумі 2 196 050, 22 грн., в тому числі заборгованості по кредиту – 807 000 грн., заборгованості по процентам – 1 023 493,74 грн., інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом – 233 554,42 грн., інфляційних витрат за несвоєчасну сплату процентів – 78 762,79 грн., 3% річних – 53 239,27 грн. 19 грудня 2019 року приватний виконавець своєю постановою призначив суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні – ТОВ «Приватна експертна служба», яким надано звіт про оцінку майна: квартири АДРЕСА_1 - 867 990,00 грн.; квартири АДРЕСА_2 - 321 660,00 грн., та квартири АДРЕСА_3 - 463 150,00 грн.
Посилаючись на необ`єктивність звіту, ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця Булахевіча С.В., вчинені (прийняті) у виконавчому провадженні щодо визначення вартості майна, на яке звернуто стягнення на підставі звітів про оцінку, та зобов`язати його усунути допущені порушення і зупинити реалізацію майна.
09 жовтня 2020 року Заводський районний суд своєю ухвалою зупинив провадження у справі до вирішення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця та заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
30 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про відновлення провадження та просила зупинити проведення електронних торгів (аукціону) з реалізації предметів іпотеки. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2021 року заяву задоволено, поновлено провадження за скаргою та зупинено виконання за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва від 22.12.2018 року у справі № 2-2337/11 до набрання законної сили судовим рішення за наслідками розгляду скарги по суті.
В апеляційній скарзі приватний виконавець Булахевіч С.В. просив скасувати ухвалу в частині зупинення виконання за виконавчим документом та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, постановити відносно судді Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М. окрему ухвалу та стягнути зі скаржника понесені ним судові витрати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким з  ОСОБА_1  на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1805-н від 02 серпня 2007 року в сумі 2 196 050, 22 грн., в тому числі заборгованості по кредиту – 807 000 грн., заборгованості по процентам – 1 023 493,74 грн., інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом – 233 554,42 грн., інфляційних витрат за несвоєчасну сплату процентів – 78 762,79 грн., 3% річних – 53 239,27 грн. (а.с. 10 том І),
25 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрито виконавче провадження (а.с. 11-12 том І).
19 грудня 2019 року приватний виконавець своєю постановою призначив суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні – ТОВ «Приватна експертна служба» (а.с. 13-14 том І).
Звітом ТОВ «Приватна експертна служба» від 20 січня 2020 року визначено вартість майна, на яке звернуто стягнення – 867 990,00 грн. квартира АДРЕСА_1 , 321 660,00 грн. квартира АДРЕСА_2 , та 463 150,00 грн. квартира АДРЕСА_3 .
Згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
Зупиняючи виконання за виконавчим листом, суд посилався на статтю 150 ЦПК України та на ч. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Ураховуючи, що суд, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про зупинення проведення електронних торгів (аукціону), застосував норми ЦПК України щодо забезпечення позову, то згідно статті 353 ЦПК України ухвали щодо забезпечення позову підлягають апеляційному оскарженню.
Доводи ОСОБА_1 щодо необхідності закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України є безпідставними, оскільки приватний виконавець бере участь в розгляді скарги на його дії, а відтак, не позбавлений права на оскарження рішень, які ухвалюються судом під час розгляду скарги. Оскільки оскаржувана ухвала містить в собі посилання на норми законодавства щодо забезпечення позову і згідно статті 353 ЦПК України підлягає апеляційному оскарженню, то приватний виконавець в даному випадку діє як особа, на яку Законом України «Про виконавче провадження» покладено забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання судових рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_1 на дії (рішення) приватного виконавця подана в порядку розділу VII ЦПК України. Водночас, розділом VII ЦПК України під час здійснення судового контролю за виконанням судових рішень не передбачено право суду на зупинення стягнення за виконавчим документом.
Зазначене кореспондується з постановою Верховного Суду від 1 березня 2021 року у справі №752/26606/18, де зазначається, що положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця, поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.
Суд, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про зупинення проведення електронних торгів (аукціону), застосувавши статті 149-150 ЦПК України, у порушення вищевказаних положень закону не звернув уваги на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги шляхом зупинення реалізації майна, оскільки відповідно до положень вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.
Отже, у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.
Враховуючи викладене, суд у порушення зазначених положень закону не врахував, що заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Отже, суд не мав правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення проведення електронних торгів (аукціону), використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову. В даному випадку застосовуються інші правові механізми вирішення вказаної заяви.
За такого, колегія суддів вважає, що оскільки судом при ухваленні оскаржуваної ухвали в частині зупинення виконання за виконавчим документом було порушено норми процесуального права, то ухвала підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у зупиненні виконання за виконавчим документом.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що не знайшла підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді Заводського суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., оскільки не вбачає ознак грубої недбалості чи недобросовісності при ухваленні оскаржуваної ухвали.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2021 року скасувати в частині зупинення виконання за виконавчим документом та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у зупиненні виконання за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва 22 грудня 2018 року у цивільній справі № 2-2337/11.
У постановленні окремої ухвали відносно судді Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М. відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня  прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.

Головуючий                                        Н.О.Тищук

Судді:                                                О.О.Данилова
       Н.О.Шаманська

---------------------------------
Повну постанову складено 1 липня 2021 року