ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. 	Справа № 520/17074/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 25.02.21  по справі № 520/17074/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом також – відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо примусового (повторного) стягнення коштів з ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування шкоди, яка заподіяна протиправними діями у розмірі 20 000 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок для виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 надміру сплачені кошти на відшкодування шкоди, яка заподіяна протиправними діями у розмірі 2 560,59 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок для виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок для виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок для виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати здійснити єдиним платежем виплату стягнених коштів з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним дослідженням доказів та неповним встановленням обставин, які мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та  нормативно - правове обґрунтування, викладені у позовній заяві. Вказує, що належним і ефективним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача, виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, визначених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними, а заявлений розмір правових витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що 14.06.2016 Наказом ГУНП в Харківській області № 189 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (через службову невідповідність).
З 15.06.2016 позивачу, на підставі його заяви, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення, що склало 9391,26 грн.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2016 у справі № 820/3224/16 скасовано Наказ Головного управління поліції в Харківській області № 189 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Харківській області від 19.10.2016 № 395 о/с позивача поновлено на посаді начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.
19.10.2016 позивач повідомив Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про поновлення на посаді.
Згідно з розрахунком на утримання пенсії за пенсійною справою № 2013021330 від 21.10.2016 за період з 15.06.2016 по 31.10.2016 ОСОБА_1 виплачена пенсія: в травні 2016 року - 5008,67 грн., в липні 2016 року - 9391,26 грн, в серпні 2016 року - 9391,26 грн, у вересні 2016 року - 9391,26 грн, в жовтні 2016 року - 9391,26 грн. Сума утримання складає 42560,59 грн. (а.с. 43)
26.10.2016 Головним управління ПФУ в Харківській області прийнято рішення № 98 про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надмірно за період з 01.06.2016 по 31.10.2016 в розмірі 20000 грн. Вирішено стягнення здійснити з пенсії позивача в розмірі 20 % пенсії щомісячно до повного погашення переплати (а.с. 47).
Згідно з квитанцією № 78 від 17.11.2016 позивачем, у добровільному порядку, повернуто пенсію у розмірі 22 560,59 грн (а.с. 10).
Наказом ГУНП в Харківській області від 29.12.2017 за № 731 о/с ОСОБА_1 звільнено з 29.12.2017 через хворобу.
З 30.12.2017 року на підставі заяви позивача йому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення.
З 01.01.2018 по 31.01.2019 відповідачем проведено стягнення залишку боргу надмірно сплачених сум у розмірі 20000 грн на підставі рішення від 26.10.2016 за № 98.
Вважаючи дії відповідача зі стягнення залишку боргу надмірно сплачених сум у розмірі 20000 грн на підставі рішення від 26.10.2016 за № 98 протиправними, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із  їх необґрунтованості та з того, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення позивача є Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХП (далі за текстом -  Закон № 2262-ІІ).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону № 2262-ІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 2262-ХП пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Колегія суддів зазначає, що дії відповідача, спрямовані на утримання виплаченої пенсії позивачу в розмірі 42560, 59 грн за період з 15.06.2016 по 31.10.2016, в зв`язку з його поновленням на посаді, як і рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 26.10.2016 за № 98 про стягнення сум пенсії, виплачених надмірно в розмірі 20000 грн, позивачем не оскаржуються, а отже колегія суддів не перевіряє їх правомірність. Станом на час розгляду справи рішення № 98 від 26.10.2016 є чинним.
В той же час, доводи позивача про повторне стягнення з нього надмірно виплачених сум пенсії в розмірі 20000 грн не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки загальна сума виплаченої пенсії позивачу за період з 15.06.2016 по 31.10.2016, яка відповідно до розрахунку на утримання пенсії від 21.10.2016 підлягає поверненню, складає 42560,59 грн, а в добровільному порядку, згідно з квитанцією № 78 від 17.11.2016, позивачем сплачено 22 560,59 грн. Решту суми в розмірі 20000 грн відповідачем утримано з пенсії позивача з 01.01.2018 по 31.01.2019 на підставі рішення від 26.10.2016 за № 98. Отже, загальна сума повернутої пенсії складає 42560,59 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та з тим, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.
Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
За встановлених обставин, у справі відсутні підстави для обрання судом належного і ефективним способу захисту прав позивача, виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, визначених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, щодо посилання позивача на приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідні Протоколи до неї, а також на практику Європейського суду з прав людини, висловлені в його рішеннях, колегія суддів зауважує, що вони не суперечать та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у цій справі.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 520/17074/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич