УХВАЛА
 
19 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 183/5181/18
провадження № 61-12125св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_2  на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28  травня 2020 року в складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року позивач    ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року в задоволенні позову       ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за  заповітом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю один місяць.Вирішено питання судових витрат.
30 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі й витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
04 лютого 2020 року справа № 183/5181/18 надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_2  на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28  травня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у  складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков