Справа № 456/2575/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/899/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                20 липня 2021 року                                                 м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І.,
                                   з участю: представника позивача ОСОБА_1 –
                                    ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки,

                        в с т а н о в и в:
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Проведено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_1 :
в житловому будинку «А-1»:
приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІ» площею 6,1 кв.м.;
приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІІ» площею 3,7 кв.м.;
приміщення веранди «а-2» під літ. «IV» площею 1,4 кв.м. (всього площею 11,2 кв.м., вартістю 59628,80 грн.);
приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-2 площею 11,0 кв.м.;
приміщення коридору ж/б «А-1» під літ. 1-1 площею 7,8 кв.м.;
приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-3 площею 19,0 кв.м. (всього площею 37,8 кв.м., вартістю 243341,50 грн.);
приміщення підвалу «а-3» під літ. ІV площею 9,0 кв.м., вартістю 16245 грн.;
господарську будівлю: сарай під літ. «Б», вартістю 26226 грн.
земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 6,21; 3,35; по будинку 3,0; 14,10; 5,46; 2,48; 30,26 м.п., площею 125,20 кв.м., та земельну ділянку 1,0 по господарській будівлі 1,35; 3,89; 6,09 м.п., площею 23,95 кв.м., загальною площею 149,15 кв.м.
Виділено ОСОБА_3 :
в житловому будинку «А-1»:
приміщення веранди «а-2» під літ. «І» площею 7,2 кв.м., вартістю 38332,80 грн;
приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-5 площею 12,7 кв.м.;
приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-4 площею 19,0 кв.м. (всього площею 39,5 кв.м., вартістю 204052,90 грн);
приміщення підвалу «а-3» під літ. «ІІІ» площею 4,7 кв.м., вартістю 8483,50 грн;
приміщення підвалу «а-1» під літ. «І» площею 6,2 кв.м.;
приміщення підвалу «а-1» під літ. «ІІ» площею 11,5 кв.м. (всього площею 17,7 кв.м., вартістю 52454 грн.);
господарську будівлю: літню кухню під літ. «Г», вартістю 71734 грн.
земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 3,35; 4,95; 3,37 м.п. по будинку загальною площею 17,52 кв.м., 14,10; 8,70; 14,23; 8,61 площею 118,81 кв.м., під будівлею літньої кухні під літ. «Г» площею 12,85 кв.м. – загальною площею 149,15 кв.м.
Виділено в спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : вхід в підвал під літ. «а-4» вартістю 7713 грн., убиральню під літ. «В» вартістю 7713 грн., вимощення під літ. «І» вартістю 2314 грн., огорожу під №1 вартістю 5399 грн., огорожу під №2 вартістю 9256 грн., ворота під №3 вартістю 7713 грн.; земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по периметру: 3,31; 3,17; 22,6; по будівлі літньої кухні 1,0; 8,14; 8,70; 3,0 по житловому будинку 3,37 м.п. – загальною площею 171 кв.м.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки ОСОБА_1 в сумі 15578 грн. 95 коп., судові витрати в сумі 13438 грн. 95 коп., а всього 29017 грн. 90 коп.
Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника – адвоката Дмитрович Н.В., просить рішення скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд ухвалив рішення на користь позивачки, надавши їй перевагу у виборі якнайкращого варіанту поділу з найменшими затратами для неї та з виплатою грошової компенсації, при цьому, позицію їхньої сторони щодо запропонованих експертизою варіантів поділу заслухано не було. 
Апелянт вважає, що експертом ОСОБА_4 неякісно проведена експертиза, невірно поділено приміщення підвалів, оскільки вони не відповідають частинам приміщення будинку.
Звертає увагу, що ні вона (апелянт), ні позивачка у будинку не проживають і не користуються ним, а тому доводи позивачки про необхідність реального поділу вказаного нерухомого майна через неприязні відносини між ними не відповідають дійсності.
Крім того, зазначає, що за висновком експертизи обраний варіант поділу будинку передбачає його перепланування та переобладнання.
Також апелянт вважає, що судом неправильно вирішено питання розподілу судових витрат, оскільки не враховано вимоги закону щодо співмірності витрат.
Згідно з первинним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 12.03.2019 року, для розгляду цивільної справи №456/2575/16-ц (провадження №22-ц/811/899/19) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) – Струс Л.Б., суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, в результаті якого, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 28.09.2020 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено суддю Бойко С.М., а згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 19.07.2021 року, у зв`язку з перебуванням суддів Шеремети Н.О. та Цяцяка Р.П. у відпустці, проведено їх заміну на суддів Копняк С.М. та Ніткевича А.В. 
В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена через свого представника, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у її відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Частиною першою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч.1 ст.355 ЦК). 
Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
У частині третій статті 358 ЦК України зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з вимогами частини першої та другої статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна, пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Судом встановлено, що предметом спору є житловий будинок, житловою площею 50,7 кв.м., загальною площею 124,4 кв.м., разом із належними до нього господарськими будівлями та спорудами (сарай «Б», вбиральня «В», літня кухня «Г», вимощення «І», огорожа №1, огорожа №2, ворота №3), та земельна ділянка площею 0,0586 га, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний будинок та земельна ділянка належать позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності – по 1/2 частині кожній із них, що підтверджується письмовими доказами (а.с.6-19) та визнається сторонами.
Висновком №5758-5761 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 26.09.2017 (а.с.44-68) запропоновано два варіанти реального поділу вказаного вище нерухомого майна у відповідності до ідеальних часток співвласників.
Однак, кожний із запропонованих варіантів поділу передбачає сплату грошової компенсації за збільшення частки одного із співвласників нерухомого майна.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поділ спірного нерухомого майна між сторонами за запропонованим висновком експертизи другим варіантом, оскільки згідно з цим варіантом поділу відповідачці пропонується збільшення частки в нерухомому майні, а позивачка погоджується на сплату їй грошової компенсації за зменшення належної їй частки в нерухомому майні, окрім того, такий варіант поділу відповідає фактичному користуванню і ним не порушуються права відповідачки.
Також необхідно зазначити, що кожний із запропонованих варіантів поділу вимагає від сторін здійснення ремонтно-будівельних робіт, разом з тим, за другим варіантом поділу більшу частину таких робіт має здійснити позивач, а не відповідач. 
Згідно відповіді першого заступника міського голови Стрийської міської ради від 24.01.2020 року (а.с.204), питання надання вихідних даних щодо можливості створення нових, чи реконструкції існуючих об`єктів містобудування, здійснюється в межах Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без прийняття рішень міськвиконкому про надання дозволу на будівництво чи реконструкцію, а оскільки забудова присадибних земельних ділянок може здійснюватись на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, питання можливості проведення зазначеної реконструкції може бути розглянуто після подання до міськвиконкому документів, перелік яких визначений Порядком видачі будівельного паспорта, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2011 року №103. 
Отже, за наведених вище обставин справи, відсутність на момент розгляду справи дозволу органу місцевого самоврядування на проведення ремонтно-будівельних робіт, які експерт визначив у своєму висновку для проведення реального поділу спірного житлового будинку, не має правового значення для вирішення спору по суті. 
Доводи апелянта про те, що її позиції щодо поділу будинку не було враховано при вирішенні даного спору спростовуються заявою її представника про розгляд справи у відсутності їхньої сторони, поданою до суду 24.12.2018 року (а.с.141), вже після надходження висновку експертизи та допиту експерта, при якому була присутня представник відповідача, а також після отримання останньою 06.11.2018 року заяви позивача про уточнення позовних вимог (а.с.129-132, 138). 
Безпідставними є також доводи апелянта щодо неправильності розподілу судових витрат, оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю і всі понесені позивачем та присуджені з відповідача судові витрати підтверджені документально.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 30 липня 2021 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М. 

Судді:                                                                 Копняк С.М.

                                                                Ніткевич А.В.