КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №755/2320/21                                           Головуючий у І інстанції - Омельян І.М.
апеляційне провадження №33/824/1808/2021    Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
 
                                                            ПОСТАНОВА
                                                     ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
21 травня 2021 року                                                                          м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сухоловського Володимира Миколайовича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                                       В С Т А Н О В И В :
    ОСОБА_1 08 січня 2021 року, о 02 годині 23 хвилин, керував автомобілем «REWAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. А. Аболмасова, 4, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.
       У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 , у присутності свого захисника - адвоката Ющенка Р.С. свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що насправді, 08.01.2021 року він відпочивав в себе вдома, близько 01:00 до нього зателефонував товариш і запросив приїхати до нього. Так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої то попросив свого сина ОСОБА_2 сісти за кермо. Сівши в автомобіль «REWAULT TRAFIC», під`їхавши до вул. Абалмасова Андрія, 4, м. Київ, вони запаркували автомобіль після чого до них підійшла поліція та повідомили, що їм на номер «1027; надійшов виклик, що нібито ОСОБА_1 вийшов з будинку за адресою вул. Абалмасова Андрія, 7, м. Київ сів за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння та майже не збив пішохода. ОСОБА_1 з цим не згодний, оскільки він не знаходився біля будинку 7 за адресою вул. Абалмасова Андрія в м. Києві та за кермом був не він, а його син. Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ющенко Р.С. подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтував наступним. Так, автор клопотання зазначив, що 08.01.2021 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його син громадянин ОСОБА_2 та, що свідки, які зазначені та були присутні при факті відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не були зафіксовані відеореєстратором. Крім того, просить критично віднестись до пояснень ОСОБА_3 від 08.01.2021 року, оскільки площа Пантелеймона Куліша, у напрямку якої, на думку свідка, їхав ОСОБА_1 знаходиться зверху відносно вулиці Шептицького, а вулиця Абалмасова Андрія - до низу вулиці і тому захисник вважає, що ОСОБА_1 рухався у іншому напрямку аніж той, який вказав свідок ОСОБА_3 . Також, звернувся з клопотанням про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним посилаючись на те, що на відеозаписах, що долучені до матеріалів справи, відсутні свідки, крім того у їх письмових поясненнях містяться виправлення, що ставить під сумнів їх пояснення. Свідок ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що 08.01.2021 року насправді він був за кермом автомобіля «REWAULT TRAFIC», тобто підтвердив пояснення ОСОБА_1 .
     Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
    Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн на користь держави.
 В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просив скасувати постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що автомобілем керував його син ОСОБА_2 , зазначені відомості в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1   керував транспортним засобом не відповідає дійсності.
Зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не були враховані всі обставини справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 , від 08 січня 2021 року, оскільки в даних поясненнях прослідковується ряд не логічних моментів та ставить під сумнів їх в цілому. 
  Окрім того вказує, що поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги пунктів 5,6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, затвердженого МВС України від 18 грудня 2018 року №1026 з яких видно, що включання портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безпосередньо до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерва для приймання їжі тощо)
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08 січня 2021 року, о 02 годині 23 хвилин, керував автомобілем «REWAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. А. Аболмасова, 4, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України
 Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2021 року серії ДПР18 № 043368, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній, будучи водієм транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2021 року, згідно якого  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, записаним на DVD диск, який переглянуто у судовому засіданні та на якому зафіксовано дані, які свідчать про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; письмовими поясненнями свідків, рапортом інспектора УПП.
     Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що підтверджується поясненнями свідків, отже своїми діями, які виразились у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
        Такий висновок суду відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає самостійну підставу для відповідальності, передбаченою цією статтею.
       Згідно зі ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Як вбачається з частини четвертої зазначеної статті, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
        Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).
Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно з вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський, забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Доводи  ОСОБА_1  про те, що 08.01.2021 року він не керував транспортним засобом, а керував його син суд до уваги не приймаються, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та спростовуються фактичними обставинами даної справи, встановленими в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів. 
Його син відібрав у свого батька ОСОБА_1 ключі від авто.
Зокрема, після перегляду долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з перших хвилин достовірно встановлено, що  ОСОБА_1 вийшов з водійського місця автомобіля до працівників поліції. 
Отже, в ході розгляду справи у суді було достовірно встановлено, що 08.01.2021 року  ОСОБА_1  керував автомобілем «REWAULT TRAFIC». Отже  ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а відтак - є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, суд вважає, що доводи  ОСОБА_1  та його захисника про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також про те, що ОСОБА_1 08.01.2021 року не був водієм транспортного засобу, є необґрунтованими, нічим не підтвердженими та такими, що зазначені з метою уникнення  ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. 
Адміністративний протокол  складений відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам, встановлених ст. 256 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що до пояснень свідка ОСОБА_3 слід віднестись критично з підстав того, що автомобіль ОСОБА_1 , на думку адвоката, рухався у іншому напрямку, аніж той, що вказаний свідком, до уваги не приймаються, оскільки предметом даного розгляду є факт відмови особи, яка керувала автомобілем «REWAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не лише розташування вулиць в м. Києві та місце зупинки транспортного засобу, який керував ОСОБА_1 . 
 В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли поставити під сумнів доведеність тієї обставини, що 08.01.2021 року водій  ОСОБА_1  на вимогу працівника патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Своїм правом на подання таких доказів, передбаченим ст. 268 КУпАП,  ОСОБА_1  та його захисник - адвокат Ющенко Р.С. під час розгляду справи у суді не скористались та не надали у розпорядження суду відповідних доказів, які б могли поставити під сумнів вину  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі,  не можуть бути визнані такими, що є підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги на законність і обгрунтованість оскаржуваної постанови не впливають.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП без змін.
     Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                        П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
 Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року залишити без змін. 
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        В.В. Гуль