Єдиний унікальний номер 753/11048/21
Апеляційне провадження № 33/824/3469/2021

 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 вересня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №137638 ОСОБА_1 25 квітня 2021 року близько 00 год. 20 хв. біля буд. № 75-б по вул. Малоземельній в м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на вимогу працівників поліції відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 визнанно винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є безпідставною та такою, що винесена із значними порушеннями його прав.
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Свою апеляційну скаргу апелянт ґрунтує насамперед тим, що в матеріалах справи (в тому числі й на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції) відсутні докази того, що він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. За умови не керування авто він не мав статусу водія, відтак не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З наведеною позицією апелянта апеляційний суд погодитися не може. Дійсно,  склад адміністративного правопорушення, регламентованого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає існування такого суб`єкту як водій, тобто особи, яка здійснювала керування транспортним засобом. В той же час чинний закон не передбачає необхідності існування такої умови для притягнення до відповідальності за вказане правопорушення як примусове зупинення транспортного засобу на вимогу працівників поліції (як стверджував апелянт). Для набуття такого статусу є достатнім встановлення факту керування такою особою транспортним засобом за певних умов. 
В матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 сам надає пояснення з приводу того, що керував транспортним засобом та під`їхав на ньому до працівників поліції, зупинився біля них, вийшов з автомобіля, після чого отримав вимогу щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю відповідних зовнішніх ознак. Таким чином факт керування апелянтом транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а доводи ОСОБА_1 в цій частині не відповідають дійсності. 
Окремо апелянт вказував на порушення з його точки зору процесу проведення медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про незаконність як дій поліції, так і оскаржуваної постанови. Дані твердження також не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (що дійсно передбачало б необхідність завершення процедури медичного огляду на такий стан), а за відмову від проходження медичного огляду, що є окремим складом адміністративного правопорушення.  За таких умов такі твердження апелянта також не обґрунтовують неявності підстав для задоволення апеляційної скарги. В той же час апеляційний суд зважає на те, що з ОСОБА_1 не підлягав стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454, 00 грн., оскільки апелянт згідно наданої ним копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 06.03.2018 року є учасником бойових дій. 
За таких обставин постанова суду першої  інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягає скасуванню. В решті доводів апелянта апеляційним судом встановлена відсутність порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови у вказаній частині.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати.
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                             С.О. Журба