Ухвала
 
02 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 676/2216/20
провадження № 61-8549ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці, про визнання протиправним і скасування рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку для отримання житла,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії Факультету військової підготовки Подільського державного аграрно-технічного університету від 08 грудня 2007 року № 4 про виключення його у складі сім`ї з трьох осіб з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень, та зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_2 поновити його на квартирному обліку з 29 вересня 1992 року.
 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року (повний тест якої складено 22 квітня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Визнано незаконним і скасовано рішення житлової комісії Факультету військової підготовки Подільського державного аграрно-технічного університету від 08 грудня 2007 року № 4 про тимчасове зняття з квартирного обліку, виключення зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень, і виключення з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень, підполковника запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку, у списку осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, з 29 вересня 1992 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
17 травня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме – заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306306815492, Військова частина НОМЕР_1 отримала зазначену ухвалу 11 червня 2021 року.
 
18 червня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 подала засобами поштового зв`язку уточнену касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від  21  квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до Хмельницького апеляційного суду.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення Військова частина НОМЕР_1 вказала, що постанова апеляційного суду є незаконною, не базується на нормах права, а викладені в ній окремі висновки є помилковими, у зв`язку з чим таке судове рішення підлягає скасуванню. Оскаржуване судове рішення не ґрунтується на засадах верховенства права. Апеляційний суд не дотримався вимог частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України та скасував рішення місцевого суду, яке відповідає закону. Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України), а також справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
 
Касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Посилаючись на частину третю статті 411 ЦПК України, Військова частина НОМЕР_1 не вказала обставин, передбачених пунктами 1–4 вказаної частини, а саме касаційна скарга не містить доводів про: не дослідження судом зібраних у справі доказів; про розгляд судом в порядку спрощеного позовного провадження справи, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; про необґрунтоване відхилення судом клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або іншого клопотання (заяви) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; про встановлення судом обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Формальне посилання заявника на частину третю статті 411 ЦПК України, без наведення обґрунтування передбачених цієї статтею обставин, не свідчить про касаційне оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Враховуючи викладене, Військова частина НОМЕР_1 не виконала вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху щодо подання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху Військовій частині НОМЕР_1 було детально роз`яснено, в чому полягають недоліки її касаційної скарги, спосіб їх усунення, а також наслідки невиконання ухвали суду.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
Отримавши ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, у відведений судом строк Військова частина НОМЕР_1 не виконала вимог цієї ухвали, не подала до Верховного Суду уточненої касаційної скарги з наведеною (наведеними) в ній передбаченою (передбаченими) частиною другою статті 389 ЦПК України підставою (підставами), на якій (яких) подається касаційна скарга, з належним її (їх) обґрунтуванням, та не усунула недоліків касаційної скарги, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. 
 
Тому касаційна скарга підлягає поверненню.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи      від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року). 
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці, про визнання протиправним і скасування рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку для отримання житла вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. А. Стрільчук