ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року	Львів	Справа № 140/4032/21 пров. № А/857/11851/21	
  Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі № 140/4032/21 (головуючий суддя Мачульський В. В., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
 
16 квітня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом позивача від 06.03.2021, визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит позивача та зобов`язання відповідача розглянути запит від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Нововолинськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських споруд.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 06.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області з запитом про надання публічної інформації про наявність на території м. Нововолинськ    вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Однак, Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області не надав відповідь на вказаний запит позивача протягом п`яти робочих днів з дня його отримання, як передбачено законодавством. На думку ОСОБА_1 , не надання відповідачем запитуваної інформації суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання публічної інформації. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області не надав відповідь на запит ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів з дня його отримання. Апелянт зазначає, що створення відповіді на інформаційний запит та її направлення не є тотожними поняттями. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що єдиним доказом направлення відповідачем відповіді на його інформаційний запит є запис в журналі вихідної кореспонденції, однак такий запис не може слугувати доказом доставлення листа адресату.
Відповідачем в суді апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.
Враховуючи, що дана справа відноситься до справ незначної складності в розумінні ст.12 КАС України, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради з запитом про отримання публічної інформації, у якому просив надати інформацію про наявність на території м. Нововолинськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. 
Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради отримано вказаний запит про отримання публічної інформації 11.03.2021 згідно трекінгу поштових відправлень на веб-сайті «Укрпошта».
Листом від 15.03.2021 №01-91/33 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повідомив ОСОБА_1 про те, що у місті Нововолинськ відсутні вільні земельні ділянки для житлового будівництва. 
Згідно журналу обліку запитів на інформацію 01-91 Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, вказаний лист-відповідь від 15.03.2021 №01-91/33 було направлено ОСОБА_1 поштою 15.03.2021.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Положення статті 40 Конституції України гарантують кожній особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно із статтею 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації»    доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 вказаного Закону).
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
В силу частини четвертої    статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»    усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої    статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Запит на інформацію, згідно з частиною першою    статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно з частинами першою, четвертою    статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»    розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що розпорядники інформації в межах встановленого законодавством строку зобов`язані надавати та оприлюднювати публічну інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто.
З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію про наявність на території    м. Нововолинськ вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, погодився з доводами    відповідача, що    15 березня 2021 року (вих. № 01-91/33) Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області направив відповідь на запит ОСОБА_1 , яким повідомлено, що у місті Нововолинськ відсутні вільні земельні ділянки для житлового будівництва. 
Суд першої інстанції прийняв як належні докази відправлення відповіді на запит позивача копію журналу обліку запитів на інформацію 01-91 Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області та копії службових пояснень головного спеціаліста організаційно-виконавчого відділу ОСОБА_2 від 06.05.2021 та начальника юридичного відділу Шевчука Б.Є., згідно яких лист з відповіддю на запит ОСОБА_1 направлений йому 15.03.2021 засобами поштового зв`язку. 
Інших доказів на підтвердження відправлення відповіді позивачу відповідачем до суду надано не було. 
Суд першої інстанції оцінив витяг з журналу обліку запитів на інформацію 01-91, як належний доказ направлення Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 .
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що    Законом України «Про доступ до публічної інформації»    не визначено яким видом поштового відправлення розпорядник інформації повинен надіслати відповідь у разі її надіслання засобами поштового зв`язку (простий лист, рекомендований, з повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю).
Однак, зважаючи на імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит, а також його статус у відповідних правовідносинах як суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає, що саме розпорядник інформації у випадку виникнення спору повинен довести факт не лише надіслання відповіді, а й її вручення запитувачу інформації чи повернення без вручення із зазначенням відповідних причин.
Колегія суддів відхиляє доводи Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про те, що реєстрація листа в журналі вихідної кореспонденції установи є належним доказом направлення листа і, тим більше, його доставлення адресату.
Будь-яких доказів саме надіслання та/чи вручення цього листа (фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення тощо) відповідач суду не надав, відповідно, не довів виконання свого обов`язку надання відповіді на запит на інформацію. Службові пояснення так само не підтверджують направлення 15.03.2021 відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 .
Наведене дає підстави для висновку про протиправну бездіяльність Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області щодо ненадання позивачу запитуваної інформації у відповідь на запит про отримання публічної інформації від 06 березня 2021 року.
За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами відповідача про виконання Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області свого обов`язку щодо інформування ОСОБА_1 про результати розгляду його запиту.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит позивача, то в задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити, адже відповідачем взагалі не було надано відповіді на запит позивача. Вказана позовна вимога підлягала б до задоволення у випадку надання Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 у встановленому порядку, одак з порушенням встановленого законодавством строку.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання розглянути по суті    запит від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Нововолинськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 31 частини першої    статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР    передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.
Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.
До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.
Згідно приписів статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності і статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» вбачається, що вказані органи (в т.ч. виконавчий комітет ради) згідно з їх компетенцією зобов`язані володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.
За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області є розпорядником запитуваної інформації, а тому зобов`язаний надати на відповідний запит ОСОБА_1 інформацію про наявність на території м. Нововолинськ земельних ділянок, не переданих у користування, що можуть бути використані під забудову житлового будинку.
Аналогічна правова позиція щодо наявності у виконавчого комітету міської ради обов`язку розглянути по суті направлені запити про наявність земельних ділянок, не переданих у користування, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, висловлена у постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а, яка враховується судом апеляційної інстанції в силу приписів ст.242 КАС України.
Отже, доводи Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про те, що запит позивача розглянуто належним чином не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та суперечать висновкам щодо правозастосування, викладеним у постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 359/7966/16-а.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог позову.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Керуючись статтями 241, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
  
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/4032/21 – скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов   ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом від 06 березня 2021 року.
Зобов`язати Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області розглянути запит ОСОБА_1 від 06 березня 2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Нововолинськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.
В решта частині адміністративного позову – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.  

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук