Дата документу 06.07.2021 Справа № 336/1422/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/1422/21 
Провадження №22-ц/807/1892/21-2 
Головуючий в 1-й інстанції – Боєв Є.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року                                                місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.	
секретар	Бєлова А.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 25 березня 2021 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, про стягнення з першого відповідача безпідставно набутого майна, трьох відсотків річних та інфляційних збитків, та стягнення із Державного бюджету України грошових коштів,- 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала зазначена справа. 24 березня 2021 до суду надійшла заява представника позивача – ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Порше Мобіліті» на банківські рахунки у межах позовних вимог на суму 479 848,93 грн. Заява обґрунтована тим, що 20.05.2014 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 , за участю поручителя ОСОБА_4 , укладено кредитний договір №50011914. Пунктом 1.1 загальних умов ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалось надати відповідачу 1 кредит у розмірі 330 230,44 грн. та суму додаткового кредиту в розмірі 127 374,70 грн. для купівлі автомобіля марки «Volkswagen Passat B7» 2014 року випуску з об`ємом двигуна 1 968 куб. см., кузов № НОМЕР_1 . Зазначений кредитний договір забезпечено договором застави №50011914 від 28.05.2014, згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen. 20.02.2017 на адресу ОСОБА_1 було направлено Вимоги від 16.02.2017 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором №50011914. У зв`язку із невиконанням вимог приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. 14.04.2017 вчинено виконавчий напис № 886 на договорі застави №50011914. 28.04.2017 постановою старшого державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 14.04.2017 приватним нотаріусом Семеновою Г.В. 07.08.2017 державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника, на підставі якої в подальшому предмет застави було реалізовано за 352 022,50 грн. 27.06.2019 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з виконанням виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2020 по справі №755/12286/17 виконавчий напис приватного нотаріуса Семенової Г.В., вчинений 14.04.2017, визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже відпала підстава на якій Відповідач 1 стягнув з позивача 352 022,50 грн. У зв`язку із тим, що Відповідач 1 безпідставно набув грошові кошти позивача, останній вимушений звернутися до суду із вимогами про стягнення 352 022,50 грн. безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних на прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 37 497,58 грн. та інфляційних збитків за весь час прострочення на суму 90 328,85 грн. за період з 07.08.2017 по 23.02.2021.

Заявник зазначав, що ТОВ «Порше Мобіліті» зарекомендувало себе як недобросовісний суб`єкт господарювання, оскільки наразі в судах відкриті провадження з приводу стягнення з ТОВ «Порше Мобілтіі» грошових коштів, та крім того, з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на ТОВ «Порше Мобіліті» відкрито більше тридцяти виконавчих проваджень, що свідчить про систематичне добровільне невиконання рішень судів. При цьому автор заяви наводить конкретні номери виконавчих проваджень. На його думку, невжиття заходу забезпечення надасть ТОВ «Порше Мобіліті» можливість на списання коштів з рахунків, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 25 березня 2021 року, заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову – задоволено.
Накладено арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ідентифікаційний код 36422974, місцезнаходження: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В), що знаходяться на банківських рахунках: НОМЕР_2 , АТ «Креді Агріколь банк», МФО 300614, та НОМЕР_3 , АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, у межах позовних вимог на суму 479 848 гривень 93 копійки (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривень 93 копійки).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, відповідно до довідки АСВП від 07.04.2021 року всі виконавчі провадження щодо ТОВ «Порше Мобіліт`і завершені у зв`язку фактичним виконання, що свідчить про те, що відповідач є добросовісним суб`єктом господарювання та належним чином виконує судові рішення. Належних доказів на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову надано не було. Імовірність вчинення відповідачем заходів, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення є лише припущенням позивача. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти на рахунках відповідача можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та погіршення майнового стану сторони у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Задовольняючи вимоги заявипро забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір щодо безпідставно набутого ТОВ «Порше Мобіліті» майна. Заявником надано низку виконавчих проваджень, за якими ТОВ «Порше Мобіліті» є боржником, що, з огляду на їх кількість, свідчить про систематичне невиконання вказаною юридичною особою судових рішень. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на кошти, співвідноситься з предметом позову. Суд першої інстанції погодився з обґрунтованим припущенням представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до створення додаткових труднощів у виконанні судового рішення, запобігти яким можливо шляхом накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» в межах ціни позову, а саме 479 848 гривень 93 копійки.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного. 

Відповідно до частини 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. 

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Задовольняючи вимоги заяви про забезпечення позову суд першої станції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, щодо стягнення безпідставно набутого майна, між тим, посилаючись на наявність виконавчих проваджень, за якими ТОВ «Порше Мобіліті» є боржником, як на підтвердження, систематичного невиконання вказаною юридичною особою судових рішень, суд першої інстанції не пересвідчився в якому саме стані знаходяться вказані виконавчі провадження і чи може їх наявність свідчити про недобросовісність відповідача, щодо виконання судових рішень і як висновок наявність ризику невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

При цьому суд апеляційної інстанції, погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу того, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності відповідача.

За таких обставин, слід констатувати, що доводи заяви про забезпечення позову мають характер припущення і не можуть бути підставою для накладання арешту та кошти товариства, оскільки є не переконливими, тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 25 березня 2021 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, про стягнення з першого відповідача безпідставно набутого майна, трьох відсотків річних та інфляційних збитків, та стягнення із Державного бюджету України грошових коштів – відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08 липня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С.В. Кухар

Судді:                                                                        О.В. Крилова

О.З. Поляков