Ухвала
 
11 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 621/3252/18
провадження № 61-12273ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року, від 23 жовтня 2020 року,      від 27 жовтня 2020 року, від 19 листопада 2020 року, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня                    2019 року, ухвали Харківського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року,                               від 03 листопада 2020 року, від 26 листопада 2020 року, від 04 грудня 2020 року,                           від 14 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у липні 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційними скаргами у вказаній вище справі.
Касаційні скарги ОСОБА_1 не можуть бути прийняті та підлягають поверненню із таких підстав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права норм чи порушення норм процесуального права.
Пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
У поданих касаційних скаргах заявником не викладено передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня                1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційних скарг щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, а тому такі скарги підлягають поверненню заявнику.
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 , повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя  	І. В. Литвиненко