КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
22 вересня 2021 року
 
справа № 755/2049/21
                                         
провадження № 22-ц/824/9238/2021   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач -   ОСОБА_2 
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Хромової О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому із врахуванням уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6  частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення у даній справі і до 30 червня 2024 року, а з 01 липня 2024 року стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 січня 2021 року і до 30 червня 2024 року, тобто до закінчення дочкою навчання; стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 14 500,00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з 29 січня 2021 року і до 30 червня 2024 року.
Допущено негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.
Здійснено розподіл судових витрат.
В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду, а саме з 01.07.2024 року стягувати аліменти на  утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач вирішила саме в цьому судовому процесі врегулювати питання стягнення аліментів на обох дітей та заявлені вимоги не є передчасними, оскільки 30.06.2024 року старша донька закінчить навчання та аліментів потребуватиме лише неповнолітній син.
Вважає, що суд змушує в майбутньому звертатись позивача із позовом, що суперечить принципам справедливості. Суд безпідставно зменшив розмір частки аліментів на утримання неповнолітнього сина з 01.07.2024 року з 1/4 частини, як заявлено в позовних вимогах, до 1/6 частини доходу відповідача.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.
В судовому засіданні відповідач стверджував, що сплачував аліменти певний період. Рішення суду першої інстанції не оскаржував.
Позивач оскаржує рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому в іншій частині рішення суду апеляційним судом не переглядається.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стягуючи аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не позбавлена права звернутись із вимогою про збільшення розміру аліментів.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що  07 березня 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб (а.с.15).
Згідно зі свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19, 21).
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.16-18).
Судовим наказом від 26 грудня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи стягнення з 04 грудня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.22).
У листі Департаменту державної виконавчої служби на адвокатський запит від 15 квітня 2021 року зазначено, що згідно із даними автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі документи, за якими боржником визначено ОСОБА_2 , а стягувачем - ОСОБА_1 , до органів державної виконавчої служби та приватних виконавців не надходили та на виконанні не перебувають.
Відповідно до довідки про доходи № 47, виданої Управлінням державної охорони України, ОСОБА_2 працює військовослужбовцем в Управлінні державної охорони України.  Аліменти утримуються на підставі рапорту ОСОБА_2 від 30 січня 2018 року на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) з 01 лютого 2018 року по 31 грудня 2020 року.  Починаючи з 01 січня 2021 року аліменти утримуються у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на підставі рапорта ОСОБА_2 від 18 грудня 2020 року на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Із заяви ОСОБА_1 від 19 квітня 2021 року, поданої начальнику Управління державної охорони України, вбачається, що ОСОБА_1 просить припинити стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стягуються з нього на підставі його рапорту від 18 грудня 2020 року (а.с. 59).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Звертаючись до суду із позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог,  ОСОБА_7 просила стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 з дня ухвалення рішення у справі і до 30 червня 2024 року у розмірі 1/6  частини, а з 01 липня 2024  року до досягнення сином повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 2  ЦПК України встановлено, що завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
Позивач звертаючись до суду із позовом не позбавлений права в одному судовому процесі визначити розміри стягнення аліментів на певні періоди до досягнення дитиною повноліття. 
Посилання суду на те, що позивач може в подальшому звернутись до суду із вимогою про збільшення розміру аліментів наслідком чого є повторне звернення до суду,  призводить до порушення права позивача на ефективний судовий захист. 
Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, та отримує сталий дохід та має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволенню вимог апеляційної скарги про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2021 року і до 30 червня 2024 року, з 01.07.2024 року стягувати  на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно  до досягнення сином повноліття
Відтак рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 підлягає зміні, шляхом викладення у вищевказаній редакції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -  
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , у цій викласти рішення суду в наступній редакції.
Стягнути  з ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2021 року і до 30 червня 2024 року, з 01 липня2024 року стягувати  на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно  до досягнення сином повноліття.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
 
Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2021 року. 
 
            Суддя-доповідач                                                                    
 
            Судді