Справа № 344/2676/21 
Провадження № 33/4808/439/21 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
       Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю  захисника Рогів Т.Р., її підзахисної ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Любчика С.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рогів Т.Р. на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17.06.2021 року,
                       в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1  
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП закрито провадження щодо неї. 
ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона, 10 лютого 2021 року о 17 год. 23 хв. в місті Івано-Франківськ на перехресті вулиць Набережної-Садової, керуючи автомобілем Chery НОМЕР_1 і рухаючись по вулиці Набережна у сторону вулиці Мазепи, при повороті ліворуч не впевнилась у безпечності маневру, повертала на вулицю Джерельна та вчинила зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3б, 8.7.3г, 10.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі  захисник Рогів Т.Р. оспорює законність постанови судді, вважає, що постанова винесена з порушенням норм права. Заперечує вину  ОСОБА_1   у скоєному та зазначає, що зіткнення транспортних засобів відбулося поза межами перехрестя, а суть інкримінованого правопорушення полягала у вчиненні дорожньої пригоди на перехресті вул. Набережна-Садова, що є безпідставним. Вказує на вину іншого учасника ДТП, оскільки вважає його дії причиною виникнення ДТП. Вважає, що судом було змінено обвинувачення в фабулі протоколу, чим перебрав на себе функції обвинувачення. Ставить під сумнів доводи суду щодо відеозапису події, оскільки на її думку судом неправильно протрактовано відеозаписи. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши справу, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника про підтримання апеляції, потерпілого ОСОБА_2 і його представника адвоката Любчика С.Р. про її відхилення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню. 
Суд провів судовий розгляд після закінчення строку давності у цій справі, чим порушив вимоги ст. 247 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.
Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу. Однак, оскаржена постанова суду не належить до вказаних категорій, тому визнання вини ОСОБА_1 при закритті справи є незаконним.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, що було порушено судом першої інстанції.
Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.
Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 10.02.2021 року, а постанова судді першої інстанції винесена 17.06.2021 року, тобто з перевищенням 3-х місячного строку давності, то справа щодо  ОСОБА_1 мала бути закрита суддею без продовження провадження, без дослідження доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Така позиція судді апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі було процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, вона підлягала закриттю. 
Наявність різної судової практики з цього приводу на переконання судді-доповідача не є підставою для залишення оскарженої постанови суду без змін. Доцільність підтвердження вини особи у таких справах для майбутньої можливої приюдиції при вирішенні цивільних позовів, слід вважати помилковим, оскільки у порядку цивільного судочинства може бути вирішено будь-який цивільно-правовий спір, в тому числі з приводу цієї автоподії, без наявності постанови суду про підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню із закриттям справи щодо ОСОБА_1 за строком давності без підтвердження її вини і без її виправдання.
Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки для визначення наявності чи відсутності складу правопорушення необхідно проводити дослідження доказів, на що є зазначена вище процесуальна перешкода.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Рогів Т.Р. задовольнити частково, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17.06.2021 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення на неї адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя :                                                                Б.М. Гриновецький