КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/9549/2021
 
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                                   Справа №369/1059/21

19липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                          - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Волчко А.Я., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
 
26 січня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначало що, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 09.11.2010 року.
При підписанні анкети - заяви   ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами»,  складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Зазначає, що 09.11.2010 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», прикладами розрахунку суми оплати за використання кредитних коштів ознайомлений».
Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито  відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000, 00 грн.
Зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором,  та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач умови договору не виконує, не сплачує своєчасно грошові кошти на погашення  заборгованості у зв`язку з чим станом на 29.12.2020 року  заборгованість  відповідача  перед позивачем  становить суму 12 233, 63 грн., з яких 9 858, 96 грн. - заборгованість за тілом кредиту,  2 374, 67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
З огляду на вищевикладене, просило суд стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.11.2010 року у розмірі 12 233, 63 грн. станом на 29.12.2020 року, яка складається із 9 858, 96 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 2 374, 67 грн.- заборгованості за простроченими відсотками.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 858, 96 грн.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 19 травня 2021 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Крилова Олена Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалите в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь банку  заборгованості за відсотками  прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що позивачем надана до суду  копія анкети- заяви, в якій зазначені персональні дані ОСОБА_1 , адреса  його проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки, зокрема, зазначена також  і відсоткова ставка за користування  кредитними коштами. Також з копії анкети- заяви вбачається, що відповідач висловив згоду на укладання договору та особистим підписом засвідчив, що  ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг,  а також Тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Звертає увагу, що позичальник власноруч підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 % в місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні.
Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчить про укладання сторонами кредитного договору та про використання відповідачем кредитних коштів.
Зазначає, що з виписки за договором  № б/н   станом  на 30.12.2020 року вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав кошти в банкоматах, розраховувався за товари та послуги, погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.
Відзиву на апеляційну скаргу  відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.11.2010 року  ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та 09.11.2010 року підписав  довідку про умови кредитування.
Підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»,   ОСОБА_1 погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з типом кредиту, базовою відсотковою ставкою за користування кредитом - 2,5 % в місяць, розміром щомісячних платежів, строком  внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розміром комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафів та комісій.
Як вбачається з наданої позивачем  довідки, 22.10.2010 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 10/14; 15.04.2014 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії до 02/18; 23.05.2018 року отримав кредитну картку № НОМЕР_3 терміном дії до 01/22; 17.01.2020 року отримав кредитну картку № НОМЕР_4 терміном дії до 03/23.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ  КБ «ПриватБанк», відповідач має заборгованість за договором № б/н від 09.11.2010 року у розмірі 12 233, 63 грн. станом на 29.12.2020 року, яка складається із: 9 858, 96 грн. заборгованість за тілом кредиту та 2 374, 67 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Задовольняючи частково позовні вимоги, стягуючи з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 9 858, 96 грн., суд першої інстанції посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконував, передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, і відповідно, має прострочену заборгованість, що  порушує права АТ КБ «Приватбанк», а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 рокув частині відмови у стягненні з  відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом, та ухвалити  в цій частині нове судове рішення  про задоволення  вказаних позовних вимог, в іншій частині рішення  суду просить залишити без змін.
Отже, рішення суду в частині задоволення вимоги банку  про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в  сумі 9 858, 96 грн. грн. сторонами не оскаржується, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.
Відмовляючи  в задоволенні  позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині  стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції посилався на те, що матеріали справи не містять доказів  того, що саме  Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, надані банком до позовної заяви,  розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей  205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В підписаній  відповідачем   09.11.2010 року анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що ця заява в сукупності з пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між  особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг.
09.11.2010 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»
Відповідач ОСОБА_1 з викладеними у заяві та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви та у довідці про умови кредитування  відповідачем проставлено особистий підпис.
Вказані докази  свідчить про досягнення сторонами згоди щодо  істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання ОСОБА_1 анкети - заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду`підтверджує укладення між ним і банком договору.
Згідно наданої Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» довідки 22.10.2010 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 10/14, 15.04.2014 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії до 02/18, 23.05.2018 року отримав кредитну картку № НОМЕР_3 терміном дії до 01/22, 17.01.2020 року отримав кредитну картку № НОМЕР_4 терміном дії до 03/23.
   ОСОБА_1 зазначені  обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитної картки,  користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач суду не надав.
Суд першої інстанції наданим у справі доказам належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не виникло домовленості про порядок сплати  та розмір процентної ставки за користування кредитом, процентної ставки за неналежне виконання  зобов`язань.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається  з  підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»,   ОСОБА_1 погодився з визначеними у ній умовами кредитування, а саме: з типом кредиту, базовою відсотковою ставкою за користування кредитом -2,5 % в місяць, розміру щомісячних платежів, строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розміру комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафів та комісійних.
Згідно  наданого позивачем та перевіреного  судом розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 09.11.2010 року у розмірі 12 233, 63 грн. станом на 29.12.2020 року, яка складається із:  9 858, 96 грн. заборгованості за тілом кредиту та 2 374, 67 грн. заборгованості за простроченими відсотками.
Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником ОСОБА_1 до суду надано не було.
За таких обставин, факт існування у відповідача заборгованості у вищевказаному розмірі є доведеним, а тому дана сума заборгованості за  відсотками підлягає стягненню з відповідача   ОСОБА_1 ,  як з боржника,  на користь АТ  КБ «ПриватБанк».
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни підлягає задоволенню, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі  2 374, 67 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 374, 67грн.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви  позивачем  було сплачено  судовий збір  у розмірі  2 270,00 грн.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року  з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 270,00грн.
При подачі  апеляційної скарги  АТ КБ " Приватбанк"  було сплачено судовий збір у розмірі 3405,00 грн. За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене нове про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн. 00 коп. 
 
       Керуючись ст.ст.526, 549, 611, 626, 628, 634, 638, 1054, 1056-1 ЦК України ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни задовольнити.
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення  З ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками скасувати та ухвалити  в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками у сумі 2 374, 67грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 405 грн. 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

               Головуючий:                                              Судді: