Справа № 132/1125/21 
Провадження № 33/801/478/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2021 року о 05 год. 55 хв. в с. Корделівка по вул. Київській водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mersedes-Benz 515 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Драгер 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом 3758 від 23 січня 2021 року, результат огляду становив 0,21‰, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. в дохід держави, стягнено на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Не погодившись із цією постановою, 20 травня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, провадження закрити.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що у судовому засіданні 22 квітня 2021 року участі не приймав, оскільки не був належним чином повідомленим про розгляд справи, копію постанови не отримував, а про те, що справа розглянута йому стало відомо лише після повідомлення виконавчою службою про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні в суді першої інстанції 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 присутній не був. Копія постанови йому не була надіслана судом, розписка про її отримання відсутня.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року необхідно задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що в порушення положень ст. 277-2 КУпАП, суд не повідомив його про розгляд справи, повістку про виклик він не отримав. Також після огляду на стан сп`яніння на місці він не погодився із його результатом, оскільки мав сумніви щодо якості і правдивості наявного у поліцейських приладу Драгер, однак працівники поліції відмовили йому у видачі направлення на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, мотивуючи це тим, що він вже пройшов такий огляд на місці. В протоколі формально викладено зміст правопорушення, долучені до протоколу пояснення свідків є надрукованими та містять ознаки формальності. Обставини, викладені в протоколі не підтверджуються зокрема відеофіксацією, оскільки про відеофіксацію не зазначено в протоколі, а також вона не зазначена у додатку до нього, у протоколі відсутні відомості про свідків і їх залучення. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі його іншій особі. 
В судові засідання, призначені в суді апеляційної інстанції на 15 червня 2021 року, 29 червня 2021 року, 13 липня 2021 року  ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, зокрема на його поштову адресу, зазначену ним у апеляційній скарзі, тричі направлялись судові повістки про виклик до суду. Крім того, 30 червня 2021 року на офіційному сайті Вінницького апеляційного суду опубліковано оголошення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 13 липня 2021 року (а. с. 34). 
За приписами КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, отже, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, може скористатись правом його оскарження в апеляційному порядку.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник повинен діяти з належною сумлінністю, швидко та відповідно до ситуації (справа «Мушта проти України»).
Отже, апелянт зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі як адреса листування і за якою суд правомірно надсилає усю адресовану йому кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку апелянт несе ризики настання передбачених процесуальним законом негативних для нього наслідків.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 30 квітня 2021 року у справі № 826/15485/15.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №448930 від 23 січня 2021 року  ОСОБА_1 о 05 год. 55 хв. в с. Корделівка по вул. Київській керував автомобілем марки «Mersedes-Benz 515 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Драгер 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом 3758 від 23 січня 2021 року, результат огляду становив 0,21‰, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, за допомогою ALKOTEST 6810 огляд відбувався за участю двох свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 3).
Результат тесту №3758 – 0,21 ‰ (а. с. 1).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 21 січня 2021 року огляд ОСОБА_1 не проводився зі згоди водія. ОСОБА_1 особисто зазначив, що направлятися в лікарню на освідування відмовляється (а. с. 4).
Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21 січня 2021 року, о 06 год. 01 хв. в с. Корделівка на вул. Київська вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків проходження громадянином ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора DRAGER ALKOTEST 6810, результат тесту – позитивний, становить 0,21 ‰ (а. с. 5, 6).
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6 розділу ІІ Інструкції).
Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).
За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 448930 від 23 січня 2021 року, підписаного ОСОБА_1 , свідками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу або дій працівників поліції чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв, а лише власноруч зазначив, що керував автомобілем, зупинила поліція, продув драгер, результат 0,21, з результатом згоден. В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 власноруч зазначив, в лікарню на освідування відмовляється, проставив свій підпис.
За таких обставин суд апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції відмовили йому у направленні до закладу охорони здоров`я у зв`язку із його незгодою з результатами огляду на стан сп`яніння, не забезпечили йому права на захист при складанні протоколу, а також про відсутність в ньому відомостей про свідків і їх залучення, оскільки вказані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.
Доводи апеляційної скарги про формальне викладення в протоколі змісту вчиненого ним правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки нормами чинного законодавства інший порядок складання протоколу не передбачений.
Оцінивши доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції, в порушення вимог ЗУ «Про Національну поліцію», не здійснювалась відеофіксація події, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. ст. 31, 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати як превентивні заходи технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. 
За приписами п. 3 Розділу VIII вказаної Інструкції строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб; з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб; у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб.
У п. 7 Розділу VIII вказаної Інструкції встановлено, що відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 клопотання про витребування відеозапису події від 23 січня 2021 року ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не заявляв, отже доводи про відсутність такого відеозапису в матеріалах справи є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено, про розгляд справи за викликом у суд Калинівського району, про що свідчить його підпис.
Із матеріалів справи видно, що суд повідомляв ОСОБА_1 про судове засідання шляхом розміщення оголошення (а. с. 12) на офіційному сайті Калинівського районного суду (посилання - https://kl.vn.court.gov.ua/sud0208/pres-centr/vukluk_do_sydy/1106868/) та уповноважив працівників поліції вручити судову повістку.
Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницького суду від 22 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук