ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3099/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Черпіцької Л.Т. та суддів Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від   19 травня 2021 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Броварської міської ради Сапожка Ігоря Васильовича та Броварської міської ради Київської області   про визнання протиправними дій, скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до голови Броварської міської ради Сапожка Ігоря Васильовича та Броварської міської ради Київської області, у якому просив суд:
         - визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 01.10.2020, щодо заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року N29-5-/1-1530 п.3 "Про відмову в наданні дозволів громадянам на розроблення проекту землеустрою та у відведенні земельних ділянок", яким вирішено: " 3.Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1. від 07.09.2020 №9-5-/1-1530 відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, у зв`язку з тим, що заявником не додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки як того вимагає Земельний кодекс України";
         - скасувати пункт 3, пов`язаний із прийняттям рішення сесією Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 01.10.2020, щодо заяви позивача від 07.09.2020 року №9-5-/1-1530;
         - зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2020 року про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії цієї ради відповідно до рішення Консm0;итуційного Суду України 27 лютого 2020 року, рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року, справа №1-11/2018 (3830/15), постанови Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 року справа №361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні;", п.20 ст.20 Закону; України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.18 ст.13, ч.2.п.15.ст.15. Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", ст.ст. 3, 16, 22, 40, 55, 56, 57, 58 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
         - визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області за порушення ст.15, 20 Закону України "Про звернення громадян", яка не розглянула заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року на сесії міської ради, яка змінила предмет та підстави звернення ОСОБА_1 та розглянула за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та примушенням надавати графічні матеріали до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяв позивача;
- визнати протиправними дії міського голови м.Бровари Броварської міської ради м.Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, який не розглянув заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року, та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто та за присутності позивача та ненадання повної відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;
- зобов`язати міського голову м.Бровари Броварської міської ради м.Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2020 року, особисто та в присутності ОСОБА_1 , з підстав та предмету звернення ОСОБА_1 , з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;
- зобов`язати Броварську міську раду Київської області усунути недоліки при розгляді звернень громадян відповідно до Закону України "Про звернення громадян", провести службову перевірку, та встановити, ким де і коли було змінено підстави звернення ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки в заявах від 07.09.2020 року, та встановити, хто примушує ОСОБА_1 надавати документи, які не передбачені законодавством при відведенні земельної ділянки;
- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за розгляд на сесії міської ради проекту рішення міської ради, в той час як в повідомленнях з витягів з сесій міської ради від 01.10.2020 повідомляється, що розглядалися заяви ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_1 в розмірі 2000000,00 грн. та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000,00 грн.;
- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 в розмірі 2000000,00 грн. та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000,00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від  19 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до голови Броварської міської ради Сапожка Ігоря Васильовича та Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, - повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням у встановлений строк недоліків позовної заяви.
Вважаючи, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог процесуального законодавства, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставини справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження, просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити  з огляду на наступне.
Судом встановлено, що, повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не  усунув недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.03.2021 року.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.
Із матеріалів справи вбачається, ухвалою суду від 23.03.2021 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачеві у 10-денний строк усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині, де зокрема вказано, що позивачеві слід надати належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів. 
09.04.2021 року позивачем до суду подано заяву щодо виконання ухвали від 23.03.2021, в  якій просить витребувати у відповідача всі необхідні документи, що стосуються даного позову.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду (отримання її тексту електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою), протягом якого позивачу необхідно: надати належним чином засвідчені копії документів, які первісно подані до позовної заяви та оригінали яких наявні; у позивача, а саме: посвідчення інваліда війни ІІІ групи № НОМЕР_1 від 28.04.1993; посвідчення інваліда війни ІІ групи №526450 від 04.04.2007; посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_2 від 07.04.1993; довідки Інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України №5240; виписки з історії хвороби №5326/2820; листа Броварської
міської ради Київської області від 28.09.2020 №9-7-985.
13.04.2021 позивачем до суду першої інстанції подано заяву, в якій він просить повторно витребувати у відповідача всі необхідні документи, що стосуються даного позову.
В подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду (отримання її тексту електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою), протягом якого позивачу необхідно: надати (у трьох примірниках) належним чином засвідчені копії документів, які первісно подані до позовної заяви та оригінали яких наявні у позивача, а саме: посвідчення інваліда війни ІІІ групи № НОМЕР_1 від 28.04.1993; посвідчення інваліда війни ІІ групи №526450 від 04.04.2007; посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_2 від 07.04.1993; довідки Інституту серцево-судинної хірургії ім.М.М. Амосова АМН України №5240; виписки з історії хвороби №5326/2820; листа Броварської міської ради Київської області від 28.09.2020 №9-7-985.
Суд першої інстанції констатував, що зазначені судом недоліки не були усунуті позивачем. Так, всупереч вимогам зазначеної ухвали, позивачем не надано жодного документа, який був засвідчений у встановленому законом порядку, у тому числі з оригіналів документів, які наявні у позивача, а саме: посвідчення інваліда війни ІІІ групи № НОМЕР_1 від 28.04.1993; посвідчення інваліда війни ІІ групи №526450 від 04.04.2007; посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_2 від 07.04.1993; довідки Інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України №5240; виписки з історії хвороби №5326/2820; листа Броварської міської ради Київської області від 28.09.2020 №9-7-985.
Зазначені обставини і стали підставою для повернення позовної заяви позивачу.
Колегія суддів, надаючи оцінку правовідносинам сторін та висновкам покладеним судом в основу оскарженого рішення, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Київського окружного адміністративного суду від  19 травня 2021 року не відповідає, а вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 2,5,9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:
- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів що підтверджують вказані обставини;
- у справах щодо оскарження рішення, дій та бездіяльності суб"єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Відповідно до частин 4,6,7 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються:
- всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;
- у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду - заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску;
-  до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал чи копія оспорюваного акта чи договору, або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.
Відповідно до частини дев`ятої статті 169 КАС України позовна заява залишається без руху також у випадку, якщо вона не подана у зазначений  строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.
Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивач в установлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, зокрема, не надав документи, які засвідчені у встановленому законом порядку,  а саме: посвідчення інваліда війни ІІІ групи № НОМЕР_1 від 28.04.1993; посвідчення інваліда війни ІІ групи №526450 від 04.04.2007; посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_2 від 07.04.1993; довідки Інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України №5240; виписки з історії хвороби №5326/2820; листа Броварської міської ради Київської області від 28.09.2020 №9-7-985.
Аналізуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції не піддає сумніву те, що певні підстави для усунення недоліків позовної заяви існували. Проте, приймаючи до уваги формальні вимоги до позовної заяви, передбачені КАС України, та спосіб, у який вони були застосовані у даній справі, колегія суддів вважає, що застосовані судом першої інстанції наслідки не були пропорційні, обмежили право доступу до суду і стали перешкодою для захисту прав позивача.Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч. 5 ст. 5 КАС України).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Таким чином, повернення позовної заяви, за встановлених обставин у цій справі, перешкоджає провадженню у справі, а тому ухвалу Київського окружного адміністративного суду від  19 травня 2021 року постановлено з порушенням 169 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції, на підставі неправильного застосування норм матеріального права, протиправно повернуто позовну заяву позивачу.
Відтак, зважаючи на приписи статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване судове рішення місцевого суду - скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року скасувати.
Справу направити до  Київського окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2021 року. 

Головуючий суддя	Л.Т.Черпіцька	
 Судді:	 Я.Б.Глущенко	
 	 О.Є. Пилипенко