ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 р. 	Справа № 520/222/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 09.04.21 року у справі № 520/222/21
за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю "Енліль"      
до               Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                                 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Енліль", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.10.2020 №00000/62/0402 форми "В1" із додатком у вигляді розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1600000,00 грн та застосовані штрафні санкції в розмірі 400000,00 грн.  
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про те, що податкове повідомлення-рішення №00000/62/0402 від 06.10.2020 р. прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області є необґрунтованим та безпідставним, оскільки прийнято без врахування всіх обставин справи та без врахування показників уточнюючого розрахунку, який позивач подав до податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2020 року, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення порушує право ТОВ "Енліль" на визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 520/222/21 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.10.2020 р. №00000/62/0402 форми "В1" із додатком у вигляді розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1600000,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 400000,00 грн.
Відповідач, Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 520/222/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції невірно застосував приписи п. 50.1 ст. 50, п. 123.1 ст. 123, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), п. 5 розділу VI Порядку про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 року № 21 (далі – Порядок № 21). Зазначає, що за наслідками проведеної камеральної перевірки ТОВ "Енліль" контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог  п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 160000,00 грн, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду, оскільки позивач включив суму бюджетного відшкодування у липні 2020 року та виправив помилку за червень 2020 року вже у серпні місяці, не змінюючи при цьому показники та не подаючи уточнюючу декларацію за липень 2020 року, тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення – рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1600000 за липень 2020 року та застосування штрафних санкції у розмірі 400000 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов залишити без задоволення.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року. За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 18.09.2020 року №149/20-40-04-02-08/33818784.
Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог: пунктів 50.1 статті 50, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми, яка підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1600000,00 грн.
На підставі акту перевірки №149/20-40-04-02-08/33818784 від 18.09.2020 р., відповідно до пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №00000/62/0402 від 06.10.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 1600000,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 400000,00 грн.
Позивач скористався правом адміністративного оскарження та направило до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення, проте рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 23.12.2020 р. №36170/6/99/00-06-02-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.10.2020 р. №00000/62/0402 - залишено без змін. 
Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 06.10.2020 р. №00000/62/0402, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому зазначене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
У відповідності до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 і 16.1.7 пункту 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а також подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені  статтею 200 ПК України.
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
У відповідності до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200. 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200. 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.
У відповідності до пункту 5 розділу VI наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" № 21 від 28.01.2016 (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок. Відповідно до пункту 6 зазначеного розділу у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18.
Згідно з підпунктом 7 пункту 4 розділу V Порядку у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.
При цьому, якщо такі уточнюючі розрахунки подаються до подання податкової декларації за останній звітний (податковий) період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2, то уточнені показники враховуються в показниках такої декларації. Вказані обставини містяться в роз`ясненнях на офіційному веб-сайті ДПС загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі.
Колегія суддів встановила, що підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення стало допущення позивачем помилки при подачі податкової звітності за червень 2020 року, а саме при подачі позивачем податкової звітності за червень 2020 року було допущено помилку у податковій декларації, а саме невірно зазначено рядок 21 (т. 1, а.с.50-51, 58).
У зв`язку із виявленою помилкою, позивачем 24.07.2020 р. за допомогою засобів електронного зв`язку до Головного управління ДПС у Харківській області було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2020 року (т.1, а.с.29-30). При заповненні уточнюючого розрахунку, позивачем помилково був заповнений рядок 20.2, у зв`язку з чим, в рядку 20.3 містились недостовірні дані, що переносяться до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, а саме в рядок 20.1.
17.08.2020 року позивачем самостійно виявлено вищезазначену помилку та подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2020 року, де Додаток 2 було подано із сумою 1645013,00 грн (т.1, а.с. 37-39).
21.09.2020 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Харківській області за допомогою засобів електронного зв`язку уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2020 року, яким було скориговано суми за місяцями виникнення в Додатку 2, що на думку позивача не призвело до зміни суми податкового кредиту, на який платник податку має право в наступному податковому періоді (т.1, а.с.46-48).
Згідно квитанції №2 від 21.09.2020 р. (т.1, а.с.90) відповідачем прийнято уточнюючий розрахунок від 21.09.2020 р., у зв`язку із чим, позивачу надіслано квитанції.
Таким чином, для виправлення самостійно виявленої помилки у податкові декларації за червень 2020 року, позивачем подано три уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість: 24.07.2020 р., 17.08.2020 р. та 21.09.2020 р.
19.08.2020 року позивачем було подано податкову декларацію за липень 2020 року, в якій останній зазначив суму - 4040000,00 грн. У рядку 16.1 відобразив суму 1645013 грн.
21.09.2020 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2020 року від 21.09.2020 р. №9238486599 у розмірі 3000000,00 грн, де в рядку 16 передбачено декларування податкового кредиту у розмірі 1601317 грн, а в рядку 20.2.1 визначено суму бюджетного відшкодування 3000000 грн.
Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, задекларованої за серпень 2020 року.
За наслідками перевірки контролюючим органом було складено акт №1825/20-40-04-02-08/33818784 від 16.10.2020, в якому зазначені виявлені порушення вимог підпункту "б" п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст. 200 Кодексу та Порядку №21, у зв`язку з чим Товариству з обмеженою відповідальністю "Енліль" відмовлено в сумі бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2020 року (від 21.09.2020 №9238486599) у розмірі 3000000 грн (а.с.102-108).
З матеріалів справи встановлено, що позивач у рядку 16.1 податкової декларації № 9205759018 за липень 2020 року відображено значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (червень 2020 року) у розмірі 1645013 грн.
24.07.2020 року позивачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2020 року № 9176387343, відповідно до якого у рядку 21 суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) задекларовано суму 45013 грн. 
Тобто, у рядку 16.1 податкової звітності з податку на додану вартість позивачем від`ємне значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду за липень 2020 року відображено значення рядку 21 суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - за червень 2020 року.
17.08.2020 року позивач у зв`язку із виправленням самостійно виправлених помилок за червень 2020 року подано до Головного управління ДПС у Харківській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, яким зменшено суму заявленого бюджетного з ПДВ на 1600000,00 грн та збільшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) у рядку 21. 
Колегія суддів зазначає, що у серпні 2020 року позивачем включено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість та подано уточнюючі податкові декларації з відображенням суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства при наданні звітної інформації за серпень 2020 року передчасним та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим неправомірно позбавлено позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2020 року. 
Враховуючи викладене, оскільки позивачем самостійно виявлено помилки у податкових деклараціях з податку на додану вартість за спірний період та позивачем вживались заходи для їх належного виправлення, шляхом надання до контролюючого органу уточнюючих податкових декларацій, а тому суд першої інстанції правильно скасував податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 року №00000/62/0402.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.10.2020 року №00000/62/0402.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 520/222/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 520/222/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Постанова складена в повному обсязі  17.09.21 р.