22-ц/804/1790/21 
                                                                                222/1719/20 
                                               
Головуючий у 1-й інстанції Подліпенець Є.О. 
Суддя-доповідач: Попова С.А.
  
                                                                     П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
                                                                                                                 
22 червня 2021 року                                                                                                       місто Маріуполь 
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого судді       Попової С.А.,
      суддів                            Биліни Т.І., Зайцевої С.А., 
за участю секретаря     Лазаренко Д.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2    
на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2021 року, постановлену у складі судді Подліпенця  Є.О.,  повний текст ухвали складено 07 травня 2021  року, 

у цивільній справі 
за заявою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2   про забезпечення позову 

ОСОБА_1 
до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права сумісної власності на майно та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:
1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і процесуальних рішень щодо забезпечення позову
В провадженні Володарського районного суду Донецької області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права сумісної власності на майно та поділ майна.
У справі заявлені позовні вимоги про: 
1) встановлення факту  проживання позивачки однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_5 з 2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
2) визнання жилого будинку АДРЕСА_1 , автомобіля ОСОБА_6 та предметів побуту об`єктами спільної сумісної власності позивачки та ОСОБА_5 ; 
3)  визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину вказаного майна - жилого будинку АДРЕСА_1 та автомобіля Cherry Tiggo; 
4) виділ в натурі наступних меблів та побутової техніки: спальне ліжко, матрац, комод, спальний гарнітур « ІНФОРМАЦІЯ_2 », морозильна камера «Лар», хлібопічка, обідній стіл, газова плита, кухонний гарнітур «Барбара» та кухонний куточок.

У підготовчому  судовому засіданні представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2   надано письмову заяву про забезпечення позову (а.с. 39-41) шляхом:
- накладення арешту на спірний жилий будинок та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку,  заборони видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом або заповітом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_5 , до набрання рішенням законної сили;
- опису всього побутового майна, яке знаходиться у жилому будинку, і передання його  позивачці на відповідальне зберігання;
- накладення арешту на автомобіль Cherry Tiggo та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля, передання їй автомобілю, ключі від нього та документів про реєстрацію автомобіля на відповідальне зберігання;
Заява вмотивована тим, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову за запропонованим способом може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. 

  Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2021 року (а.с. 64) у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з не доведення заявником обставин, за яких виникне істотне ускладнення або неможливість виконання рішення суду. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.  

Апеляційна скарга (а.с. 52-61) мотивована тим, що суд при розгляді питань про забезпечення позову суд не зобов`язаний перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Реалізація побутового майна, автомобіля та жилого будинку призведе до порушення її права валсності як фактичного власника майна, що є предметом спору. Продаж зазначеного майна зробить неможливим виконання судового рішення. Потрібен опис побутового майна в квартирі, оскільки частина документів на нього знаходиться в будинку. Як відомо, автомобіль ОСОБА_6 використовує колишня дружина спадкодавця ОСОБА_5 . Відомості про власника цього автомобіля на адвокатський запит до регіонального центру МВС досі не надійшли. 

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.  

Процедура розгляду справи апеляційним судом
Справа розглядається за участі представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, у відсутність повідомлених через офіцйний сайт судової влади про дату і час розгляду справи відповідачів, неявка яких згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою до розгляду процесуального питання, пов`язаного із забезпеченням позову. 

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно із п.п. 1, 2, 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Згідно із роз`ясненнями в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України  Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову  № 9 від 22.12.2006 (з подальшими змінами), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням  доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Як з`ясовано з матеріалів справи, залучені за ухвалою суду від 07 травня 2021 року у якості належних відповідачів діти померлого ОСОБА_5 і його спадкоємці першої черги - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , є громадянами Російської Федерації.
З метою дотримання процесуальних прав відповідачів судом першої інстанції 07.05.2021 за відповідною ухвалою на підставі Мінської Конвенції Про правову допомогу та правовим відносинам по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року спрямовано судове доручення про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави, громадянами якої є відповідачі. У зв`язку із цим провадження у справі зупинено. 
На даний час відомості про вручення відповідачам копії позовної заяви у даній справі відсутні, даних про їх відношення до пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог невідомо.
Дані обставини унеможливлюють на даному етапі впевнитись, що дійсно існує реальний спір з приводу спірного майна. 
Відсутні докази існування реальної загрози або обґрунтовані побоювання, що виконання ухваленого рішення на користь позивачки буде ускладненим або неможливим. 
Відомості про актуального титульного власника спірного автомобіля Cherry Tiggo на даному етапі відсутні, що також унеможливлює вирішення питання про накладення на нього арешту, оскільки метою застосування заходів забезпечення позову є захист інтересів учасника процесу, а не позбавлення (порушення) прав інших осіб (в даному випадку – власника вказаного транспортного засобу).
Доводи про необхідність здобуття документів на побутове майно в спірному жилому будинку АДРЕСА_1 і його опис державним виконавцем не є достатньо обґрунтованими, зважаючи на підтверджену змістом позовної заяви (а.с. 4) і інформацією представника позивачки реєстрацію і проживання ОСОБА_1 саме у спірному жилому будинку і відсутність перешкод в доступі до нього. А відомостей про складнощі у фіксації наявності/відсутності цього майна ані суду першої, ані апеляційної інстанції стороною позивача не представлено. 
Згідно із роз`ясненнями в абз. 3 п. 4 вищезгаданої постанови и Пленуму Верховного Суду України № 9: вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням  відповідних заходів.  
З`ясовано, що з боку сторони позивача в межах розгляду даної справи пропозицій щодо зустрічного забезпечення в порядку ст. 154 ЦПК України, тобто забезпечення відшкодування збитків та інших ризиків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, не надходило. 
Тож, на даній стадії судочинства, коли судом першої інстанції відправлено компетентним органам держави, громадянами якої є відповідачі, судове доручення з поінформуванням про порушений ОСОБА_1 спір (вручення позовної заяви із долученими документами, повістки-виклику для їх допиту в судовому засіданні, надання строку для подачі відзиву на позовну заяву тощо), як впевнюється колегія суддів, неможливо запропонованими заходами забезпечення позову ОСОБА_1 обмежити як процесуальні, так і спадкові права відповідачів. 
Таким чином, заявником не додано до заяви доказів, які б підтвердили доводи, що невжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову запропонованим ним способом може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду на користь позивача.  
З урахуванням викладеного, судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обсяг і характер позовних вимог і відповідних доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, на підставі чого зведено правильний висновок про недоведення факту існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Висновки суду зведені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи апеляційної скарги представника заявника їх правильності не спростовують та не впливають на законність прийнятої ухвали суду. 
Тож, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим в порядку ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України,  

                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2021 року щодо відмови у забезпеченні позову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  
Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року. 

  Судді:                                                                                   С.А.Попова 

Т.І.Биліна

                     С.А.Зайцева