ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.003722
адміністративне провадження № К/9901/8975/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 1.380.2019.003722
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Літалі»
до  Галицької районної адміністрації Львівської міської ради
про визнання протиправним та скасування розпорядження
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Літалі» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року (колегія у складі: головуючого судді: Бруновської Н. В., суддів: Макарика В. Я., Кузьмича С. М.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Літалі» (далі - ТОВ «Літалі») звернулося Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 21 лютого 2019 року № 66 «Про демонтаж кондиціонерів та приточно-витяжної вентиляції на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1».
2.  В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 грудня 2005 року №  1311 будинок АДРЕСА_1 знаходиться в межах історичного ареалу м.  Львова. На думку позивача, встановлення приточно - витяжної вентиляції було здійснено до 2011 року (до змін і доповнень, внесених згідно з рішенням виконкому від 09 вересня 2011 року № 833). Щодо її встановлення не було зафіксовано жодних порушень, димові та вентиляційні канали відповідали технічним умовам і можуть бути допущені до експлуатації.
Поряд з цим, позивач зазначив, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають вимоги «Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м.  Львова» в редакції чинній на момент встановлення вентиляції. 
Крім того, позивач зазначає, що Галицькою районною адміністрацією не встановлено негативних наслідків здійсненого позивачем встановлення вентиляції у належному йому нежитловому приміщенні, не зазначено конкретні порушення прав, свобод та інтересів громади чи третіх осіб, істотних порушень будівельних норм та правил.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 12 листопада 2019 року позов задоволено повністю.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що система приточно-витяжної вентиляції у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, встановлена згідно з вимогами чинного, на момент її встановлення, законодавства.
5. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 26 лютого 2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.
6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Галицька районна адміністрація як суб`єкт владних повноважень діяв в  межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.  Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, 27  березня 2020 року ТОВ «Літалі» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так судом не взято до уваги те, що встановлення приточно-витяжної вентиляції ще до 2009 року без відповідного дозволу на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах і стінах будинків, зокрема на дворовому фасаді будинку, не суперечило приписам п. 3.3.2 Положення № 28 в попередній редакції від 01 лютого 2002 року, згідно з яким заборонялося встановлення без відповідного дозволу технічних елементів (пристроїв), перелічених в п. 2.8.3-2.8.5 на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд у межах історико-культурної території м. Львова.
Отже, судом апеляційної інстанції помилково застосовано Положення, затверджене рішенням Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 833, яке передбачає обов`язковість отримання дозвільних документів.
Крім того, судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року, яким спростовано наявність факту правопорушення - самовільного встановлення кондиціонерів на дворовому фасаді будинку на АДРЕСА_1, а також поточно-витяжної вентиляції у під`їзді вказаного будинку.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2020 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Стеценко С. Г., судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.
10.  Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2020 року відкрито провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Літалі» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року.
11.  Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 23 вересня 2021 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «Літалі» на праві приватної власності належать нежитлові приміщення в підвалі з « 30-7» по « 30-22», загальною площею 153,8 кв. м., на підставі договору купівлі - продажу від 22 червня 2009 року № 2294, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Г. І., та зареєстровано в реєстрі за № 913.
13. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 25 вересня 2002 року серії КММ №  016308, належить на праві колективної власності приміщення загальною площею 204, 8 м2 в цілому у АДРЕСА_1.
14. Львівське комунальне підприємство «Айсберг» (далі - ЛКП «Айсберг») звернулося до Директора ТзОВ «Літалі» з попередженням, відповідно до якого, просить надати технічну документацію на встановлення приточно - витяжної вентиляції, яка влаштована на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1.
15. 29 листопада 2018 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову № 800А про накладення на гр. ОСОБА_1 , штрафу у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) на підставі протоколу у зв`язку з самовільним влаштуванням кондиціонера на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 .
16. Надалі, ЛКП «Айсберг» звернулося до ТОВ «Літалі» з попередженням від 14 лютого 2018 року № 96 про зобов`язання добровільно демонтувати кондиціонери на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 та приточно - витяжну вентиляцію у під`їзді вказаного будинку.
17. 21 лютого 2019 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради було прийнято розпорядження № 66 «Про демонтаж кондиціонерів та приточно - витяжної вентиляції на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 ». 
18. Вказане розпорядження було прийнято на підставі листа ЛКП «Айсберг» від 04  лютого 2019 року № 2-2890-31, «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 833 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01 лютого 2002 року № 28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м.  Львова», враховуючи відсутність погодженої проектної документації.
19. Вважаючи вказане розпорядження протиправним та таким, що порушує права та інтереси ТОВ «Літалі», останнє звернулось до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
21. Відповідно до частини другої      статті 19 Конституції України     органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією     та законами України.
22. Згідно зі ч. 3 ст. 24 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
23. За змістом п. 7 ст. 30 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
24.    Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон №2807-IV в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
25. Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
26.  Пунктом 1 частини першої статті 9 до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів віднесено забезпечення реалізації державної політики у цій сфері.
27. Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні частини першої статті 12 Закону №2807-IV, є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
28. Згідно із пунктом 2.2 розділу VІ ухвали Міської ради від 08 липня 2010 року №  3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», (далі - Ухвала № 3704) до повноважень районних адміністрацій, зокрема, належить: здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
29. Відповідно до підп. 4.3.2, 4.3.6 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Міської ради від 06 січня 2012 року № 5 (далі - Положення про Галицьку РА), до повноважень райадміністрації, окрім іншого, належить:
- надання дозволів на перепланування житлових будинків (квартир), влаштування елементів благоустрою прибудинкових територій, впорядкування розміщення технічних елементів на фасадах будинків, зміну елементів фасадів будинків, приєднання (об`єднання) окремих кімнат, приєднання нежитлових та допоміжних приміщень до квартир, об`єднання квартир в одну та поділ однієї квартири на різні;
- затвердження висновків міжвідомчої комісії при районній адміністрації про відповідність збудованого об`єкта затвердженій проектній документації у разі здійснення перепланування житлових будинків (квартир), у тому числі з прибудовою балкону, влаштування елементів благоустрою прибудинкових територій, впорядкування розміщення технічних елементів на фасадах будинків, зміни елементів фасадів будинків, приєднання (об`єднання) окремих кімнат, об`єднання квартир в одну та поділ однієї квартири на різні.
30. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15  листопада 2007 року Департаментом економічної політики було видано ТОВ «Літалі»  дозвіл № 5-3667 на розміщення об`єкту торгівлі кафе та бар у АДРЕСА_1.
31. Згідно з Експертним висновком складеним Управлінням державної пожежної охорони УМВС України у Львівській області від 27 грудня 2002 року № 13/1/5471 проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних документів в проектно - кошторисній документації на обладнання автоматичною пожежною сигналізацією приміщень магазину - кафе - піцерії тзОВ «Літалі» на АДРЕСА_1. 
У відповідності до висновку від 12 травня 1995 року № 643/02 головного державного санітарного лікаря Галицького району (міста) про можливість видачі спеціального дозволу (ліцензії) суб`єктам підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі продовольчою сировиною та продуктами харчування, встановлено, що результатами проведеного обстеження дають підстави вважати торгові та складські приміщення придатними для реалізації харчових продуктів СП «Літалі» розташованих у АДРЕСА_1. У п. 2.6 зазначено «наявність та ефективність роботи вентсистеми -приток природній, витяжка з механічним побудженням». 
32. Згідно листа Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю від 08  листопада 2007 року за № 2-15257/06 слідує, що в нежитлових приміщеннях площею 153,8 кв.м., на АДРЕСА_1 будівельні роботи не проводились, конструктивні елементи залишилися без змін, приміщення будуть використовуватися під кафе, інспекція вважає за недоцільне здійснювати прийомку в експлуатацію даних приміщень в розрізі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». 
33. Також, судом першої інстанції встановлено, що 19 червня 2019 року між Судовим експертно - розрахунковим бюро та ТОВ «Літалі» було укладено договір на надання послуг з виконання будівельно - технічної експертизи.
34. З висновку експерта від 24 червня 2019 року № 25/19 вбачається, що: 
1) нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, були облаштовані витяжною вентиляцією на момент їх придбання ТзОВ «Літалі» за договором купівлі - продажу від 22 червня 2009 року № 2294;
2) необхідність в облаштуванні нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, приточно - витяжною системою вентиляції при використанні їх для розміщення закладу громадського харчування передбачена вимогами ДБН.
35. Слід звернути увагу, що враховуючи вказані документи, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що встановлення приточно-витяжної системи вентиляції відбувалось у період до 2011 року (до змін і доповнень, внесених згідно з рішенням виконкому від 09 верексня 2011 року № 883) і щодо її встановлення не було зафіксовано жодних порушень, димові та вентиляційні канали відповідали технічним умовам і могли бути допущені до експлуатації. У зв`язку з цим, застосуванню до спірних правовідносин підлягають вимоги «Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова» в редакції чинній на момент виникнення правопорушення.
36. Так, на момент встановлення приточно-витяжної вентиляції діяло Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01 лютого 2002 року № 28 (далі - Положення № 28). 
37. За приписами п. 2. Положення № 28 технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови є, зокрема, 2.8.5 пристрої і устаткування систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря.
38. Згідно з підп. 2.8.5. п. 2.8. Положення № 28 технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови є, зокрема, пристрої і устаткування систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря.
39. Відповідно до п. 3.1, підп. 3.3.2 п. 3.3 Положення № 28 забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв), перелічених у пунктах 2.8.4. та 2.8.5., на видимих зі сторони вулиць та площ фасадах, стінах будинків і споруд, які знаходяться на території історичної забудови, включеної у Список світової спадщини ЮНЕСКО, а також на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд - пам`ятках архітектури.
40. Заборонено встановлення без відповідного дозволу технічних елементів (пристроїв), перелічених у підпунктах 2.8.3, 2.8.4. та 2.8.5 пункту 2.8 на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд - у межах історико-культурної заповідної території м. Львова.
41. Питання відповідальності за порушення порядку розміщення технічних елементів (пристроїв), врегульовано п. 5 Положення № 28.
42. Вказаним пунктом Положенням № 28 передбачено, що у випадках виявлення розміщення технічних елементів (пристроїв), що не відповідають вимогам цього Положення відповідальні житлово-експлуатаційні контори, комунальні підприємства з експлуатації житлового фонду і житлово-експлуатаційні контори інших відомств видають особі, що встановила технічний елемент (пристій), припис про усунення у місячний термін порушень.
У випадках зволікання з усуненням порушень та випадках самовільного встановлення технічних елементів (пристроїв), перелічених у підпунктах 2.8.1, 2.8.2, 2.8.3, 2.8.4, 2.8.5 житлово-експлуатаційні контори, комунальні підприємства з експлуатації житлового фонду і відомчі житлово-експлуатаційні контори передають у районну адміністрацію акт обстеження технічного елементу (пристрою) та матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної чи юридичної особи для подальшого розгляду цього питання на міжвідомчій комісії районної адміністрації.
Міжвідомча комісія у двотижневий термін готує висновок про відповідність чи невідповідність розміщення технічного елементу (пристрою) для підготовки відповідного розпорядження голови районної адміністрації.
Голова районної адміністрації у двотижневий термін на підставі підготовлених матеріалів приймає розпорядження про демонтаж технічного елементу (пристрою) чи його подальше розміщення; копія розпорядження голови районної адміністрації про демонтаж технічного елементу (пристрою) надсилається юридичній чи фізичній особі, яка вчинила правопорушення.
43. Отже, до повноважень районних у місті Львові адміністрацій належить, окрім іншого, затвердження висновків міжвідомчої комісії при відповідній районній адміністрації про впорядкування розміщення технічних елементів на фасадах будинків, в тому числі з питань, які стосуються демонтажу таких елементів.
44. Поряд із цим, варто зауважити, що право на реалізацію таких повноважень виникає у відповідача лише у разі виявлення самовільно встановлених елементів на фасадах будинків.
45. За визначенням п. 2.2 Положення № 28 самовільним встановленням технічних елементів (пристроїв) визнається встановлення технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд без оформлення у встановленому порядку дозволу на їх розміщення та без дотримання вимог цього Положення.
Однак, у разі розташування кондиціонерів не на видимому зі сторони вулиць фасаді будинку, а на фасаді, який виходить у внутрішній двір, як у даному випадку, встановлення та розміщення кондиціонерів у цій частині будинку не потребує надання дозволу для його встановлення відповідно до пункту 3 Положення №028.
Обов`язковість одержання відповідного дозволу стосується лише розміщення технічних елементів (пристроїв) на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд, розташованих у межах історико-культурної заповідної території м. Львова.
46. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 18  вересня 2018 року у справі №461/5403/15-а та від 27 квітня 2020 року у справі №  461/1439/15-а.
47. Оскільки судом першої інстанції встановлено, що позивач розмістила кондиціонери на невидимому зі сторони вулиці фасаді будинку, то це не потребувало отримання відповідного дозволу, а тому встановлені на фасаді будинку технічні елементи кондиціювання не можна віднести до самовільно встановлених.
48. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, у   відповідача не виникло заснованих на законі правових підстав для видання спірного розпорядження щодо демонтажу розміщених позивачем технічних елементів (кондиціонерів), оскільки такі не набули статусу самовільно встановлених.
49. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження від 21 лютого 2019 року № 66 «Про демонтаж кондиціонерів та приточно-витяжної вентиляції на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1» видано відповідачем протиправно.
50. Суд апеляційної інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
51. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
52. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
53. Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
54. У справі «Пономарьов проти України» (заява №  3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
55. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №  4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
56. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
57. За таких обставин, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року слід скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року.
Керуючись статтями 346, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літалі» задовольнити.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року скасувати, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій